20.03.2026 
ЄУН 389/108/26
Провадження №2-а/389/3/26

Рішення
іменем України
20 березня 2026 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області 
у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,
за участю секретаря судового засідання Чернявської І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, 
за участю: позивача- ОСОБА_1 ,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1220 від 25.12.2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 березня 2025 року він пройшов медичний огляд у військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ). За результатами медичного огляду було встановлено наявність у нього численних захворювань, визнано його придатним до служби у військових частинах, територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, вищих військових навчальних закладах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення, охорони та видано відповідну довідку, строк дії якої, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024, становить 1 рік. 
У першій половині жовтня 2025 року він отримав повістку від ІНФОРМАЦІЯ_4 , у якій була вказана причина виклику - для уточнення даних та граничний строк явки - 18 жовтня 2025 року. Оскільки 18 жовтня 2025 року він мав перебувати на роботі, він самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 на кілька днів раніше граничного терміну, зазначеного у повістці. При вході до приміщення, на прохідній, він розписався у журналі обліку відвідувачів. 
Після цього начальник відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 запропонував йому отримати мобілізаційну повістку, на що він відмовився, пославшись на те, що він має хвороби, за якими його повинні виключити з військового обліку, та надав довідку військово-лікарської комісії від 17 березня 2025 року. Надалі, був складений акт про його відмову від отримання мобілізаційної повістки.
Так, 18 грудня 2025 року він прибув до Знам?янського відділку поліції для написання заяви на перевірку умов зберігання вогнепальної зброї, яка йому належить. Звідти позивача під примусом, погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї та спеціальних засобів, доставили до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де начальник склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення №1220 від 18 грудня 2025 року на підставі того, що він нібито не прибув 18 жовтня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Після складання протоколу його доставили до обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військово-лікарської комісії. 
За результатами проходження комісії у нього виявлено дві хвороби, за якими він не придатний до військової служби. Його відпустили додому і повідомили, що він повинен допройти комісію на списання з військового обліку за місцем проживання. 
Засобами поштового зв`язку копію оскаржуваної постанови він отримав 10.01.2026.
З вказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова не ґрунтується на належних та допустимих доказах.
Представник відповідача подала суду відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. На спростування доводів позивача посилалася на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Зазначила, що відповідно до акту відмови від отримання повістки від 17.10.2025, ОСОБА_1 під час здійснення оповіщення відмовився від
отримання повістки на відправку на 18.10.2025 о 09 год 00 хв та не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини неявки не повідомив. Вважає, що у діях ОСОБА_1 вбачалися ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому він зазначив, що відзив відповідача є неконкретним, не містить обґрунтування заперечень щодо викладених у позові доводів та зводиться до переказу загальних положень законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вважає, що поданий відзив не спростовує жодного з фактів, викладених ним у позовній заяві та до нього не долучено жодного доказу на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, що свідчить про відсутність правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Зазначив, що повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 18.10.2025 він отримав не поштою, а від працівника відділу молоді та спорту Знам`янської міської ради ОСОБА_2 , про що поставив, свій підпис в журналі. При складанні протоколу він писав пояснення, оскільки вважав, що вказаний протокол стосовно нього складають за відмову від отримання повістки на відправку.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. 
Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Стосовно ОСОБА_1 начальником відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №1220 від 18.12.2025 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. 
Суть правопорушення, зі змісту протоколу, наступна: « ОСОБА_1 , який перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час дії воєнного стану, в особливий період, 18 10.2025 отримав повістку (розпорядження) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак у зазначений в повістці (розпорядженні) строк (18.10.2025) не з`явився, про поважні причини не повідомляв».
З цим протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений в день його складення, отримав його копію та повідомлений про те, що 25.12.2025 відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . В розділі «пояснення та зауваження щодо змісту протоколу» ОСОБА_1 зазначив, що відмовляється від отримання повістки на відправку, так як вважав, що його стан здоров`я не дозволяє йому проходити військову службу в лавах ЗСУ. 
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 25.12.2025 винесено оскаржувану постанову, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн.
За змістом цієї постанови т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що під час дії воєнного стану, в особливий період, у серпні 2025 року АІТС « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ІНФОРМАЦІЯ_4 сформована повістка № про виклик ОСОБА_1 до вказаного відділу на 18.10.2025 для проходження медичної комісії та уточнення даних, яка направлена засобами поштового зв`язку. У зазначений в повістці строк, а саме 18.10.2025, ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про поважні причини не повідомляв, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. 
Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив законодавство України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію під час дії воєнного стану, в особливий період, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Надалі, за змістом оскаржуваної постанови, 25.12.2025, під час розгляду адміністративної справи т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 також встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будучи визнаним ВЛК обмежено придатним до військової служби, всупереч п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (зі змінами, внесеними Законом України №4235-IX від 12.02.2025, ОСОБА_1 у строк до 25.12.2025 вчасно не оновив персональні дані, не пройшов військово-лікарську комісію і йому було достовірно відомо, що його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення персональних даних та проходження ВЛК, виклик проігнорував не пройшов ВЛК. 
Відомостей щодо направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , надана ним копія постанови не містить.
Так, згідно з положеннями ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.2 ст.2, ч.1 ст.7 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч.3 ст.210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні, з 05 год 30 хв 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває і дотепер.
Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106, ст.112 Конституції України та ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII, на території України оголошено про проведення загальної мобілізації. 
Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Частиною 3 ст.22 цього ж Закону передбачено, що під час мобілізації у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
В цій справі, обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач ОСОБА_1 зазначав, що він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 до зазначеного в повістці строку (до 18.10.2025), однак відмовився від отримання мобілізаційної повістки, оскільки вважав, що його стан здоров`я не дозволяє йому проходити військову службу в лавах ЗСУ, що підтверджується актом про відмову від отримання повістки на відправку від 17.10.2025.
В свою чергу, виходячи з буквального змісту оскаржуваної постанови та обґрунтувань, наведених представником відповідача у відзиві на позов, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом по повістці для уточнення даних та проходження ВЛК, а також за те, що він, будучи визнаним ВЛК обмежено придатним, у визначений Законом строк до 05.06.2025 не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.
За фактом притягнення позивача до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_4 за викликом по повістці суд виходить з наступного.
В матеріалах справи відсутні докази того, що на ім`я ОСОБА_1 за допомогою АІТС «Оберіг» дійсно була сформована відповідна повістка, те, що вона була направлена за зареєстрованим місцем проживання позивача засобами поштового зв`язку. 
В свою чергу ОСОБА_1 пояснив, що вказану повістку він отримав від працівника відділу молоді та спорту Знам`янської міської ради ОСОБА_2 , про що поставив свій підпис в журналі. Такі доводи позивача представником відповідача жодним чином не спростовані, як і не спростовані доводи позивача про те, що він 17.10.2025 особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де на прохідній в журналі поставив свій підпис.
Наданий представником відповідача акт про відмову від отримання повістки від 17.10.2025, свідчить, що позивач відмовився саме від отримання повістки на відправку, та підтверджує доводи позивача, що він з`явився 17.10.2025 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження медичної комісії та уточнення даних.
По факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності за не проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, суд виходить з наступного.
З наданих суду доказів та змісту оскаржуваної постанови слідує, що вказаний факт був виявлений т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 під час розгляду ним 25.12.2025 справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за неявку за викликом по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18.10.2025.
Судом враховується, що на виконання ст.254 КУпАП та Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024, про вчинення кожного адміністративного правопорушення складається окремий протокол уповноваженою на те посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Проте, всупереч вказаних вище норм законодавства, суду не надано доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення за фактом виявлення того, що ОСОБА_1 не пройшов повторний медичний огляд у встановлений законом строк та відповідно до виданого направлення.
Частиною 5 ст.258 КУпАП та вказаною вище Інструкцією визначені випадки, коли протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП.
Водночас, в цій справі судом таких випадків не встановлено. Так, докази того, ОСОБА_1 подавав відповідну заяву, в якій він не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, в матеріалах справи відсутні.
Так само, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився без поважних причин або не повідомив причину неприбуття, оскільки відповідачем не доведено виконання обов`язку щодо сповіщення ОСОБА_1 про розгляд адміністративної справи щодо притягнення його до відповідальності за порушення вимог КУпАП саме за фактом не проходження повторного медичного огляду.
Неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною, як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.
Отже, досліджуючи всі обставини винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за наведеним в оскаржуваній постанові формулюванням, ні фактичних, ні правових підстав у т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 не було. 
Також суд звертає увагу, що відповідачем, на підтвердження своїх заперечень, не надано доказів, зокрема витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (Оберіг), наявності у ОСОБА_1 обов`язку проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби на виконання п.2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (зі змінами, внесеними Законом України №4235-IX від 12.02.2025). 
Постановою Кабінету Міністрів України №559 від 16.05.2024 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів та форму військово-облікового документа.
Пунктом 2 вказаної Постанови визначено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Так, з наданої позивачем довідки військово-лікарської комісії слідує, що ОСОБА_1 17.03.2025 пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами якої визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. 
Інші відомості щодо проходження ОСОБА_1 огляду ВЛК матеріали справи не містять, як і відсутні будь-які відомості щодо визнання ОСОБА_1 обмежено придатним до військової служби.
Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Крім того, згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням зазначених норм та враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1 331 грн 20 коп, сплачений ним за звернення до суду з даним позовом та заявою про забезпечення позову за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 .
При ухваленні рішення суд серед іншого вирішує чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (п. 7 ч. 1 ст. 244 КАС України).
Відповідні порядок та підстави для такого скасування визначені ст.157 КАС України.
Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, суд не вбачає підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 04.02.2026 у цій справі.
Керуючись ст.7, 9, 210-1, 247, 254, 258, 280 КУпАП, ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд,
ухвалив:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №1220 від 25.12.2025, винесену т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн. 
Закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна)грн 20 коп. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ - НОМЕР_2 .

Суддя Знам`янського міськрайонного суду 
Кіровоградської області О.В. Савельєва