ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"16" квітня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/5286/25	

За позовом: заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (65058, м.Одеса, вул.Незалежності, 18, код ЄДРПОУ /умовний код 3829636324) в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м.Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, код ЄДРПОУ 43015722) 
Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Концерн «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс».
До відповідача :Фізичної особи – підприємця Котової Тетяни Миколаївни( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ – НОМЕР_1 ) 
про стягнення, розірвання договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії 
Суддя Рога Н.В.
Секретар с/з Граненко М.М.

Представники сторін:

Від прокуратури: Маркевич А.М. - на підставі посвідчення №081100 від 16.06.2025р.;
Від позивача: Дудник О.С. - в порядку самопредставництва;
Від третьої особи: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Заступник керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України ( далі- РВФДМУ ) по Одеській та Миколаївській областях, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи – підприємця Котової Тетяни Миколаївни про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 19 580 грн 52 коп., пені у розмірі 2 498 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 605 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 1 844 грн 42 коп.; розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912198 від 14.11.2022р.; зобов`язання відповідачки повернути державі в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на підставі акта приймання-передачі у стані, не гіршому ніж на момент укладення договору оренди, нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ.А-А1, загальною площею 42,50 кв.м, за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт.Чорноморське, вул.Гвардійська, 36/50, що обліковується на балансі Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс».
Ухвалою суду від 05.01.2026р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/5286/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.02.2026р. Ухвалою суду від 03.02.2026р. підготовче засідання відкладено на 26.02.2026р. Ухвалою суду від 26.02.2026р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 24.03.2026р. Ухвалою суду від 24.03.2026р. судове засідання відкладено на 09.04.2026р. Ухвалою суду від 09.04.2026р. оголошено перерву у судовому засіданні до 16.04.2026р. 

Прокурор позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.
Позивач - РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у поясненнях, що надійшли до суду 25.02.2026р. 
Відповідач – ФОП Котова Т.М., своїм правом на судовий захист не скористалася, відзив на позовну заяву до суду не надала. Про місце. Дату та час судових засідань була повідомлена належним чином, але явку свого представника в судові засідання не забезпечила. 

Як зазначив прокурор, між РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець), Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» (Балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем Москалик Тетяною Миколаївною (Орендар) 14.11.2022 р. було укладено Договір № 209840912198 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2025р., ФОП Москалик Тетяна Миколаївна змінила прізвище на Котова (державна реєстрація змін від 14.03.2023р.). 
Відповідно до п. 1.1 Договору № 209840912198 та п. 4.1 розділу І Договору «Змінювані умови договору» Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ. А-А1, загальною площею 42,50 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 .
Як зазначив прокурор, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна – магазин «Промтоварний» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1674771551227), загальною площею 406,7 кв. м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт Чорноморське, вулиця Гвардійська, будинок 36/50, перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України та знаходиться на праві господарського відання у правокористувача – Балансоутримувача.
Об`єкт оренди може бути використаний Орендарем за його розсудом (п. 7.1 Умов).
Згідно з п. 12.1 Договору та аналогічного пункту Умов цей договір укладено на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування.
У звязку із продовженням воєнного стану, станом на даний час Договір № 209840912198 є чинним. 
Прокурор зазначив, що Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності, підписано сторонами 14.11.2022р.. Відповідно до зазначеного Акту, Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв Об`єкт оренди.
Відповідно до п. 2.2 Акту інформація про Об`єкт оренди, оприлюднена в оголошенні про передачу майна в оренду (інформаційному повідомленні), повністю відповідає дійсності.
Згідно з Оголошенням про передачу в оренду через аукціон нерухомого майна, розміщеним за вищезазначеним посиланням відповідно до Переліку нерухомого державного майна, щодо якого прийнято рішення про передачу в оренду на аукціоні, технічний стан об`єкта оренди визначено як такий, що потребує поточного ремонту.
Прокурор також зазначив, що згідно з п. 3.1 Договору та п. 9 Умов орендна плата становить 800 грн за місяць без ПДВ.
За умовами п. 3.2 Договору якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень-грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.
Відповідно до п. 3.3 Договору та п. 16 Умов Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: Балансоутримувачу – 30 відсотків від розміру орендної плати та в державний бюджет – решту. Орендар зобов`язаний здійснювати орендні платежі щомісячно до 15 числа поточного місяця оренди.
Пунктом 3.4 Договору передбачено, що сплата у відповідному співвідношенні здійснюється на підставі рахунків Балансоутримувача, на розмір орендної плати нараховується податок на додану вартість, сторони по закінченні кожного місяця оренди складають та підписують відповідний первинний документ.
Згідно з п. 3.5 та п. 10 Умов в день укладення Договору Орендар сплачує 800 грн, тобто 1 (одну) місячну орендну плату.
Прокурор зазначив, що Орендар неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати орендної плати та виходячи з інформації Орендодавця, з урахуванням законодавства щодо строків позовної давності та порядку розрахунку, прокурором самостійно здійснено розрахунок заборгованості ФОП Котової Т.М. перед державою за період з 16.10.2023р. по 16.11.2025р., розмір якої становить 19 580 грн 52 коп., яку прокурор просить стягнути з відповідачки на користь РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях. 
Крім того, прокурор зазначив, що відповідно до п.3.8 Договору на суму заборгованості Орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення.
На підставі зазначеного пункту Договору відповідачці нараховано пеню у розмірі пеню у розмірі 3 568 грн 83 коп., яку прокурор просить суд стягнути з ФОП Котової Т.М. 
Також, прокурор, посилаючись на положення ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахував на суму заборгованості інфляційні втрати у розмірі 1 844 грн 42 коп. та 3% річних у розмірі 605 грн 87 коп., які, на його думку, також підлягають стягненню з відповідачки. 
Прокурор також зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним визнається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, визначених цим Законом або договором.
З огляду на викладене та враховуючи, що станом на момент звернення до суду з позовною заявою Орендар не виконує обов`язок щодо сплати орендної плати понад два роки, прокурор вважає, що наявні правові підстави для розірвання Договору в судовому порядку. 
При цьому, прокурор зауважив, що припинення Договору не звільняє Орендаря від сплати заборгованості за орендною платою, що виникла під час дії Договору (п. 3.10 Договору).
Як зазначив прокурор, згідно з ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.
Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно у порядку, визначеному договором оренди.

Згідно з п. 4.1 Договору у разі припинення Договору Орендар зобов`язаний: звільнити протягом трьох робочих днів Об`єкт оренди від власного майна та повернути Об`єкт оренди відповідно до акта повернення з оренди у стані, в якому об`єкт оренди був отриманий Орендарем (із урахуванням нормального зносу), а якщо Орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт – то разом із такими поліпшеннями/ремонтом; сплатити орендну плату, нараховану по дату, що передує даті повернення Об`єкта оренди, пеню (за наявності) та відшкодувати вартість спожитих комунальних послуг; відшкодувати Балансоутримувачу збитки у разі погіршення або втрати орендованого майна.
Протягом трьох робочих днів з моменту припинення договору Балансоутримувач зобов`язаний оглянути Об`єкт оренди і зафіксувати його поточний стан, а також стан розрахунків за цим договором і за договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю в акті повернення з оренди орендованого майна. Балансоутримувач складає акт повернення з оренди орендованого майна у трьох оригінальних примірниках і надає підписані Балансоутримувачем примірники Орендарю. При цьому Орендар зобов`язаний: підписати примірники не пізніше наступного робочого дня від дня отримання і одночасно повернути Балансоутримувачу два примірники підписаних Орендарем актів разом із ключами від об`єкта оренди; звільнити приміщення. Не пізніше четвертого робочого дня після припинення договору Балансоутримувач має надати Орендодавцю підписаний акт повернення майна або письмово повідомити про відмову Орендаря підписати акт, перешкоди у доступі чи неповернення підписаних примірників (п. 4.2 Договору).
Майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання Балансоутримувачем та Орендарем акта повернення з оренди орендованого майна (п. 4.3 Договору).
Пунктом 4.4 Договору визначено, що якщо Орендар не повертає майно після отримання від Балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого майна, Орендар сплачує до державного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном після дати припинення цього договору.
За таких обставин, прокурор просить суд зобовязати ФОП Котову Т.М. повернути державі в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на підставі акта приймання-передачі у стані, не гіршому ніж на момент укладення договору оренди, нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ.А-А1, загальною площею 42,50 кв.м, за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт.Чорноморське, вул.Гвардійська, 36/50, що обліковується на балансі Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс».
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурор, посилаючись на положення зазначив, що ст. 131-1 Конституції України, ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Відповідно до п. 1 Положення «Про Регіональне відділення Фонду державного майна України», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012р. № 678, РВФДМУ є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.
Таким чином, органом державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження у спірних правовідносинах та який зобов`язаний вживати заходи з метою захисту порушених інтересів держави, є РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, яке виступає стороною Договору. Відтак позов подається в інтересах держави в особі зазначеного органу.
Як зазначає прокурор, про порушення умов Договору Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону стало відомо з листа РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 10.10.2025р. № 10-951-07 1322, у зв`язку із чим прокурором 16.10.2025р. за № 39-5-6-10174ВИХ-25 на адресу РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» було надіслано запит з метою встановлення наявності підстав для представництва та вжитих заходів, направлених на усунення порушень вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умов Договору в частині невнесення ФОП Котовою Тетяною Миколаївною орендної плати за користування державним нерухомим майном. Проте, станом на дату подання позовної заяви відповіді від РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях на вказаний запит не надійшло, що, на думку прокурора, свідчить про самоусунення уповноваженого органу від захисту порушених інтересів держави.
За таких обставин, прокурор вважає, що у даному випадку, звертаючись до суду з позовною заявою, він реалізує конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, тобто діє в межах дискреційних повноважень, адже РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, достовірно знаючи про наявність порушень інтересів держави, самоусунулось від виконання покладених державою функцій щодо контролю за ефективним використанням об`єктів державної власності, та заходи з метою захисту порушених інтересів держави в суді не вжило, а обмежилось лише листуванням з відповідачем.
Позивач- РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, позов прокурора підтримує у повному обсязі та зазначає, що несвоєчасне надходження коштів від оренди державного майна призводить до недоотримання державним бюджетом України значних коштів, що є особливо критичним у період воєнного стану. 
Крім того, позивач підтвердив, що у період з жовтня 2023р. по листопад 2025р. ФОП Котова Т.М. не здійснювала належне виконання умов Договору щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 19 580 грн 52 коп. та має наслідком застосування до відповідачки штрафних санкцій у вигляді нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.
Виходячи з матеріалів справи, пояснень прокурора та представника позивача, суд дійшов наступних висновків. 
Щодо представництва прокурором інтересів держави в особі РВФДМУ по Одеській та Миколаївські областях.
Згідно зі ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
За приписами 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається в інтересах держави в позовній заяві чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999р. у справі № 1-1/99 зазначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.
У постанові Верховного Суду від 25.04.2018 зі справи № 806/1000/17 викладено позицію, згідно якої «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» Фонд є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у т.ч. корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону до основних завдань Фонду державного майна України належить реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» у сфері оренди державного майна Фонд виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного капіталу господарських товариств у процесі приватизації (корпоратизації), що перебувають у державній власності та здійснює контроль за надходженням до Державного бюджету України плати за оренду державного майна.
Відповідно до п. 1 Положення «Про Регіональне відділення Фонду державного майна України», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 15.05.2012р. № 678, Регіональне відділення Фонду державного майна України є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління.
Таким чином, органом державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження у спірних правовідносинах та який зобов`язаний вживати заходи з метою захисту порушених інтересів держави, є РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, у звязку із чим прокурор подав позовну заяву у цій справі саме в інтересах держави в особі зазначеного органу.
З матеріалів справи вбачається, що про порушення інтересів держави Одеській спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону стало відомо з листа РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях від 10.10.2025р. за № 10-951-07 1322, у звязку із чим прокурором 16.10.2025р. за № 39-5-6-10174ВИХ-25 на адресу РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» надіслано запит з метою встановлення наявності підстав для представництва та вжитих заходів, направлених на усунення порушень вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині невнесення ФОП Котовою Тетяною Миколаївною орендної плати за користування державним нерухомим майном. 
Проте, відповіді від РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях на вказаний запит не надійшло, що свідчить про самоусунення уповноваженого органу від захисту порушених інтересів держави.
У постанові від 26.05.2020р. у справі № 911/2385/18 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
У постанові від 14.07.2021р. у справі № 911/3211/19 Верховний Суд вказав: якщо за обставинами справи вбачається, що відповідному органу було відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про таке порушення, але такий орган не здійснював та/або не здійснює захист порушених інтересів, то у такому випадку вимога про надання відповідному органу «розумного строку» для самостійного реагування на порушення і, як наслідок, залишення позову прокурора без розгляду з цих підстав є проявом правового пуризму та надмірного формалізму, який порушує право на справедливий розгляд справи.
З наведеного слід зробити висновок, що норми законодавства не вимагають від прокурора надання відповідному суб`єкту додаткового строку для реагування на вже встановлений прокурором факт порушення інтересів держави, про який достеменно відомо органу з попереднього листування з прокурором, та за наявності підтвердженої бездіяльності уповноваженого органу впродовж достатнього для захисту порушених інтересів часу.
Отже, у даному випадку, звертаючись до суду з позовною заявою прокурор реалізує конституційну функцію представництва інтересів держави в суді, тобто діє в межах дискреційних повноважень.
Положеннями ст.ст. 7, 13, 142, 143 Конституції України, ст.ст. 7, 64, 71 Бюджетного кодексу України встановлено основні принципи регулювання бюджетних відносин в Україні щодо джерел наповнення бюджету для забезпечення потреб суспільства та держави, тобто діє в межах дискреційних повноважень.
Бюджетна система України згідно ст. 7 Бюджетного кодексу України ґрунтується на таких принципах: збалансованості, повноти, обґрунтованості, цільового використання бюджетних коштів, відповідальності учасників бюджетного процесу тощо. Одним із принципів, на яких ґрунтується бюджетна система України, є принцип цільового використання бюджетних коштів, який полягає в тому, що бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.
Безоплатне та без жодної правової підстави використання відповідачем майна, що перебуває у державній власності, призвело до значних втрат державного бюджету, що характеризує його неефективне використання.
За таких обставин, враховуючи те, що РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях тривалий час не зверталося до суду з відповідним позовом, є обґрунтовані підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою захисту майнових інтересів держави.
Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна – магазин «Промтоварний» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1674771551227), загальною площею 406,7 кв. м, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт Чорноморське, вулиця Гвардійська, будинок 36/50, перебуває у власності держави в особі Міністерства оборони України та знаходиться на праві господарського відання у правокористувача – Балансоутримувача, а саме: Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс».
Між РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець), Концерном «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» (Балансоутримувач) та ФОП Москалик Тетяною Миколаївною (Орендар) 14.11.2022р. було укладено Договір № 209840912198 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до п. 1.1 Договору якого та п. 4.1 розділу І Договору «Змінювані умови договору» (Умови) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ. А-А1, загальною площею 42,50 кв. м, за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт Чорноморське, вул. Гвардійська, 36/50. 
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.11.2025, Фізична особа- підприємець Москалик Тетяна Миколаївна змінила прізвище на Котова Тетяна Миколаївна (державна реєстрація змін від 14.03.2023р.)
Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Враховуючи те, що об`єкт оренди відповідно до наявних у справі матеріалів є державною власністю на правовідносини, що склалися між сторонами за Договором № 209840912198, розповсюджуються положення Закону України “ Про оренду державного та комунального майна”. 
Відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.
Отже, між сторонами за Договором № 209840912198 склалися орендні правовідносини. 
Згідно з п. 12.1 Договору та аналогічного пункту Умов цей договір укладено на період воєнного стану та 1 рік після його припинення чи скасування.
Акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна, що належить до державної власності, підписано сторонами 14.11.2022р. Відповідно до зазначеного Акту, Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв Об`єкт оренди.
Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України обов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України). 
За приписами ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Згідно ч.4 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Відповідно до пункту 3.1. Договору орендна плата становить суму, визначену у пункті 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.
До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.
За п.9 Умов орендна плата становить 800 грн за місяць без податку на додану вартість.
За умовами п.3.3 Договору Орендар сплачує орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному у пункті 16 Умов (або в іншому співвідношенні, визначеному законодавством), щомісяця до 15 числа поточного місяця оренди - для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.
Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок Балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується -яй загальну суму орещщої плати. Орендар сплачує Балансоутримувачу належну йому частину^ орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточної» місяця оренди
Балансоутримувач передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації Орендаря платником податку на додану вартість. ( п.3.4).
Статтею 629 цього ж Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 526 Цивільного кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що відповідачем виконано не було.
Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка не виконувала належним чином свої зобовязання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, у звязку із чим за період з 16.10.2023р. по 16.11.2025р. за нею утворилася заборгованість, розмір якої становить 19 580 грн 52 коп.
Перевірив наведений у справі розрахунок заборгованості судом встановлено, що він є вірним, у звязку із чим підлягає задоволенню вимога прокурора про стягнення з ФОП Котової Т.М. на користь РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях заборгованості у розмірі 19 580 грн 52 коп. 
Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). При цьому боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язанням за кожен день прострочення виконання.
За умовами п.3.8 Договору а суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми \ заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.
Перевірив наданий прокурором розрахунок пені судом встановлено, що він є правильний у звязку із чим стягненню з відповідачки підлягає пеня у розмірі 2 498 грн 18 коп. 
Крім того, положеннями ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевірив наданий прокурором розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що він є правильний, у зв`язку із чим стягненню з відповідачки підлягають інфляційні втрати у розмірі 1 844 грн 42 коп. та 3% річних у розмірі 605 грн 87 коп. 
Відповідно до ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно ч. 2 ст.24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Верховний Суд у постанові від 21.12.2022р. у справі № 925/421/21 дійшов висновку, що істотним порушенням умов договору оренди комунального майна, яке є достатньою правовою підставою для його дострокового розірвання в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю, визнається: систематичне(два і більше разів) несвоєчасне внесення орендної плати у строки, встановлені договором; несплата орендної плати в повному обсязі; невиконання сторонами інших зобов`язань, включаючи несплату обов`язкових платежів.
Враховуючи те, що не сплата орендної плати є істотним порушенням Договору оренди, адже, саме на отримання орендної плати розраховував Орендодавець при укладенні Договору оренди, на думку суду, наявні підстави для розірвання Договору № 209840912198.
Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. 
Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно у порядку, визначеному договором оренди.
При цьому, відповідно до п.4.1 Договору у разі припинення договору Орендар зобов`язаний, зокрема, звільнити протягом трьох робочих днів орендоване Майно від належних Орендарю речей і повернути його відповідно до акта повернення з оренди орендованого Майна в тому стані, в якому Майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо Орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або проведено капітальний ремонт, - то разом із такими поліпшеннями/капітальним ремонтом.
За таких обставин, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню є вимога прокурора про зобов`язання відповідачки повернути державі в особі РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях на підставі акта приймання-передачі у стані, не гіршому ніж на момент укладення договору оренди, нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ.А-А1, загальною площею 42,50 кв.м, за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт.Чорноморське, вул.Гвардійська, 36/50, що обліковується на балансі Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс».
Враховуючи все викладене, позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі. 
Згідно ч.3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
За приписами ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачку згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123,129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Фізичної особи – підприємця Котової Тетяни Миколаївни про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 19 580 грн 52 коп., пені у розмірі 2 498 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 605 грн 87 коп., інфляційних втрат у розмірі 1 844 грн 42 коп.; розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912198 від 14.11.2022р.; зобов`язання повернути державі в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на підставі акта приймання-передачі у стані, не гіршому ніж на момент укладення договору оренди, нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ.А-А1, загальною площею 42,50 кв.м, за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт.Чорноморське, вул.Гвардійська, 36/50, що обліковується на балансі Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс» - задовольнити повністю.
2.Стягнути з Фізичної особи – підприємця Котової Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ – НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м.Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, код ЄДРПОУ 43015722) заборгованість з орендної плати у розмірі 19 580 грн 52 коп., пеню у розмірі 2 498 грн 18 коп., 3% річних у розмірі 605 грн 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 844 грн 42 коп.
3. Розірвати Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №209840912198 від 14.11.2022р.
4. Зобовязати Фізичну особу – підприємця Котову Тетяну Миколаївну ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ – НОМЕР_1 ) повернути державі в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м.Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, код ЄДРПОУ 43015722) на підставі акта приймання-передачі у стані, не гіршому ніж на момент укладення договору оренди, нежитлове приміщення першого поверху в будівлі магазину «Промтоварний», літ.А-А1, загальною площею 42,50 кв.м, за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт.Чорноморське, вул.Гвардійська, 36/50, що обліковується на балансі Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління Концерну «Військторгсервіс».
5. Стягнути з Фізичної особи – підприємця Котової Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ – НОМЕР_1 ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (65012, м.Одеса, вул. Пироговська, 11, код ЄДРПОУ 38296363). 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 20 квітня 2026 р.

Суддя Н.В. Рога