Справа № 638/2395/26
Провадження № 3/638/1095/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
18 березня 2026 року        м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду міста Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202730 від 05.02.2026 року, 05.02.2026 року приблизно о 03 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 влаштував сімейний скандал зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , нецензурно лаявся на її адресу, штовхав її, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру, чим вчинив та було завдано психічної та фізичної шкоди потерпілій.
В судове засідання ОСОБА_1  не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, в якій зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КупАП, не визнає в повному обсязі, зазначив, що домашнього насильства відносно ОСОБА_2 він не вчиняв. 05.02.2026 року приблизно 03 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_2 між ним та ОСОБА_2 виникла сварка сімейно-побутового характеру, тілесних ушкоджень ОСОБА_2 він не наносив, психологічного тиску на неї не вчиняв. Також, просив провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та розглянути справу без його участі. 
Захисник Степанян Л. В. у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Надала до суду клопотання про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, в якому зазначила, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, окрім протоколу, що не може вважатись беззаперечним доказом його винуватості, а також пояснень потерпілої. ОСОБА_1 заперечує свою винуватість, та зазначає в своїх поясненнях, що в цей день виник конфлікт з його співмешканкою ОСОБА_2 з побутових питань. В процесі кофлікту ОСОБА_2 , виражалась образливими словами на адресу його батьків, чим провокувала його на емоційні висловлювання на підвищенних тонах, будь-яких тілесних ушкоджень їй не наносив, психологічно не принижував, тиск не вчиняв, вважає, що виклик поліції з боку ОСОБА_2 , є шантажем і маніпуляцією з її боку. ОСОБА_1 та потерпіла ОСОБА_2 є особами які проживають разом без укладеного шлюбу, фактично є сімєю, разом ведуть спільний побут, між якими іноді виникають конфлікти, зокрема, 05.02.2026 року. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що конфліктна ситуація, що мала місце 05.02.2026 року, викликала у потерпілої побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинила емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, тощо. Сам факт звернення до органів поліції щодо вчинення домашнього насильства без належних та допустимих доказів, що підтверджують такі дії, не є достатнім підтвердженням вчинення такого насильства.
Потерпіла ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про примирення та відсутність претензій у друкованому вигляді, в якій зазначила, що 05.02.2026 року за адресою: АДРЕСА_2 , де вона проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 , в результаті різних поглядів на деякі побутові речі, між ними виникла сварка, яка перейшла до конфлікту, а саме спілкування на підвищених тонах. Зазначає, що вона нервувала від даного конфлікту та викликала поліцію. Фізичного насильства ОСОБА_1 до неї не застосовував. На даний час вони з ОСОБА_1 примирилися, кожних із них зрозумів свої помилки і вибачився один перед одним. Жодних матеріальних чи моральних претензій до ОСОБА_1 не має, образ не тримає.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.
Суддя, розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши докази по справі, дійшов наступного.
Диспозиція частини 1 статті 173-2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII).
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII).
Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебувають в зареєстрованому шлюбу, проте проживають разом протягом останніх п`яти років, фактично є сімєю, разом ведуть спільний побут, дітей не мають.
За правилами ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих, свідків, тощо.
Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 202730 від 05.02.2026 року. З відомостями, зафіксованими в цьому протоколі, ОСОБА_1 був обізнаний, про що свідчать його власноручні підписи у протоколі, а також вбачається, що ОСОБА_1 отримав копію цього протоколу, про що також свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі у графі «Другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення отримав».
В своїх поясненнях ОСОБА_1 не зазначає, що він оскаржував дії працівника поліції, який складав цей протокол, тобто до безпосереднього керівництва працівника поліції із скаргою про проведення службового розслідування стосовно нього не звертався. Матеріали справи також не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався з позовом до суду адміністративної юрисдикції в порядку, передбаченому КАС України, чи до правоохоронних органів із заявою в порядку, передбаченому КПК України.
За таких обставин, відсутні процесуальні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також вважати незаконними дії працівника поліції під час складання цього протоколу.
- рапортом інспектора-чергового ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області Ковалівського В. В. від 05.02.2026 року, відповідно до якого 05.02.2026 року о 03 год 18 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 05.02.2026 року о 03 год 18 хв за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 побив по голові співмешканець ОСОБА_1 . Відбувається не вперше, в поліцію зверталася. Наявність загрози – так; 
- рапортом інспектора СПДН ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції Іллі Лещенка від 05.02.2026 року, згідно якого, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , відбувається сімейний скандал. Заявниця ОСОБА_2 . На місці виклику було відібрано заяву та пояснення від ОСОБА_2 ; 
- заявою потерпілої ОСОБА_2 , в якій потерпіла просить органи поліції прийняти заходів до її співмешканця ОСОБА_1 , який 05.02.2026 року о 03 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_2 влаштував з нею сімейний скандал, нецензурно лаявся на її адресу, штовхав її, чим вчинив насильство в сім`ї психологічного та фізичного характеру; 
- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , в якій потерпіла зазначила, що за адресою: АДРЕСА_2 вона мешкає разом зі співмешканцем ОСОБА_1 та виклала обставини вчинення адміністративного правопорушення;
- копією термінового заборонного псипису стосовно кривдника серії АА № 352513 від 05.02.2026 року; 
- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 05.02.2026 року, в якій зазначено, що кривдник має алкогольну залежність або зловживає алкогольними напоями; кривдник має фінансові проблеми; постраждала особа є економічно залежною від кривдника. Поліцейськими уповноваженого підрозділу поліції визначено низький рівень небезпеки.
Вказані докази є узгодженими між собою, отримані у встановленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.
Суд ставиться критично до заперечень захисника Степанян Л. В., наданих в клопотанні про закриття провадження по справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення. В протоколі та під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, яке виразилось в діях психологічного та фізичного характеру, що були вчинені в сім`ї. 
Суд також критично ставиться до пояснень, наданих потерпілою ОСОБА_2 в заяві про примирення та відсутність претензій, яка є надрукованою. В поясненнях потерпілої зазначено, що сварка виникла між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в результаті різних поглядів на деякі побутові речі. В той час, захисником у клопотанні про закриття провадження у справі зазначено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виник конфлікт з побутових питань, в ході якого потерпіла виражалась образливими словами на адресу батьків ОСОБА_1 .
Також судом з`ясовано, що конфліктні ситуації між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були і раніше, проте ОСОБА_2 в поліцію не зверталася.
Конституція декларує право кожного на повагу до його гідності, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
З урахуванням того, що згідно Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стамбульська конвенція визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.
Під час вирішення питання про наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності суд також враховує якій формі домашнього насильства піддавалася потерпіла особа та оцінює ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Суд, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Зважаючи на досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчининив дії психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки за місцем їх спільного проживання, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє підтвердження в суді.
Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 судом враховано умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення; ступінь його вини; ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Також суддя доходить висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, з  ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-2, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп.
Відповідно до положень ст.ст. 307, 308 КупАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 680 грн 00 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Харкова.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня, наступного після набрання рішенням законної сили. 

Суддя В.В. Щепіхіна