Справа №753/5982/24
2-а/760/699/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
17 березня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Верещінської І.В., за участю секретаря судового засідання Негари А., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :
22 березня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Вказував, що відносно позивача складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 11 ст. 121 КУпАП та стягнення з нього штрафу за правопорушення, яке скоєне 17 березня 2024 року, за порушення правил перевезення дітей передбачених п. 21.11.б ПДР. З ухваленою постановою не погоджується, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 121 КУпАП. Вказував, що у момент винесення постанови в машині перебувало троє дітей, а з постанови не зрозуміло, яка конкретно дитина із трьох дітей мала зріст менше 145 см. Частина 11 зазначеної статті передбачає повторність вчиненого правопорушення, проте доказів притягнення позивача протягом року за тією ж статтею не надано. Працівник поліції без будь-яких доказів склав постанову, неправомірно притягнувши позивача до адміністративної відповідальності.
Ухвалою від 06 червня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В ухвалі суду визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 163 КАС України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.
Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА№ 1676996 від 17.03.2024 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Tesla model 3 р.н. НОМЕР_1 по вул. Петра Радченка, 21 у місті Києві, порушив п.21.11.б ПДР, а саме, порушив правила перевезення дітей, що не досягли 12 років без ременя безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 11 ст. 121 КУпАП.
Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає, що вона складена безпідставно.
Пунктом п. 21.11(б) ПДР встановлена заборона перевезення дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.
Адміністративна відповідальність за порушення вказаних правил передбачена ч.10, ч. 11 ст. 121 КУпАП відповідно.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.
Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив вимоги п.21.11.б ПДР, порушення правил перевезення дітей , що не досягли 12 років без ременя безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 11 ст. 121 КУпАП.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні беззаперечні докази на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 , керуючи 17 березня 2024 року автомобілем Tesla model 3 р.н. НОМЕР_1 , перевозив дітей в автомобілі ростом менше 150 см без використання дитячих утримуючих систем.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП протягом року. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п. 45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011р; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).
Підсумовуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 121 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення ним вимог п. 21.11.б ПДР не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови, та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 484,48 грн.
Керуючись ст. 55,62 Конституції України, ст.ст.6-10,12, п. 1 ч. 1 ст.20, ст.22, ч. 1 ст.25, ст.ст.72-77,79,90,139, ч. 1 та ч. 4 ст.189, п. 2 ч. 1 ст.241, ст.ст.242-246,250,251,255,271,286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови - задовольнити.
Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА№ 1676996 від 17.03.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 11 ст. 121 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    І.В. Верещінська