Справа №463/2020/26
Провадження №2-а/463/31/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Львів

Личаківський районний суд м.Львова у складі: 

головуючого судді Яворського С.Й.
за участю секретаря судового засідання Станько Р.О.
представника позивача Арендач М.В.
перекладача Рицар А.С.
відповідача Нунес Дус Сантус Паулу Вітор 
(NUNES DOS SANTOS PAULO VITOR)  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом  ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України, -

в с т а н о в и в :
позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, просить суд ухвалити рішення про затримання громадянина Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на строк 6 (шість) місяців.
Громадянин Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 507 прикордонного знаку, на відстані 1700 метрів від лінії державного кордону, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого о 12 год. 20 хв. 03.03.2026 року був затриманий інспектором відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 .
03.03.2026 року про затримання громадянина Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проінформовано Посольство Федеративної Республіки Бразилія в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.
05.03.2026 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 2 (дві) доби.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 на територію України в`їхав встановленим порядком 19.01.2026 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська». 
05.03.2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке останній самостійно виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення. 
Таким чином, факт незаконного перетинання державного кордону України з боку відповідача свідчить про відсутність у нього реального наміру проживання на території України, бажання незаконно потрапити до однієї з країн Європейського Співтовариства для подальшого проживання та уникнення від передбаченої законодавством України відповідальності.
Відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення з України, яке останній виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю коштів та документа, який надає право на перетинання державного кордону. Родинні зв`язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні. Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання. Знаючи про можливість легально в`їхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху. Просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.
Відповідач в судовому засіданні позов визнав та вказав, що на територію України в`їхав встановленим порядком, однак коштів для повернення він не має, а відтак рішення про добровільне видворення виконати не може.
Заслухавши пояснення учасників процесу, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, громадянин Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, на напрямку 507 прикордонного знаку, на відстані 1700 метрів від лінії державного кордону, територія Шегинівської ОТГ Яворівського району Львівської області, внаслідок чого о 12 год. 20 хв. 03.03.2026 року був затриманий інспектором відділення моніторингу обстановки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 .
03.03.2026 року про затримання громадянина Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) проінформовано Посольство Федеративної Республіки Бразилія в Україні та ДКС Міністерства закордонних справ України.
05.03.2026 року Мостиським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 2 (дві) доби.
В ході з`ясування обставин правопорушення було встановлено, що громадянин Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 на територію України в`їхав встановленим порядком 19.01.2026 року через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська». 
Таким чином, факт незаконного перетинання державного кордону України з боку відповідача свідчить про відсутність у нього реального наміру проживання на території України, бажання незаконно потрапити до однієї з країн Європейського Співтовариства для подальшого проживання та уникнення від передбаченої законодавством України відповідальності.
Відповідно до п.7 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. 
Згідно з п.14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
05.03.2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення за межі території України, яке останній самостійно виконати не в змозі, у зв`язку із відсутністю достатніх коштів необхідних для виконання даного рішення. 
Судом встановлено, що відповідач є нелегальним мігрантом, оскільки він незаконно перетнув державний кордон поза пунктами пропуску, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, оскільки родинні зв`язки у вищевказаного громадянина на території України відсутні, Україну він розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи, з метою пошуку кращих умов проживання. Обставин, передбачених ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в ході судового розгляду не встановлено.
Згідно із п.1 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.
Відповідно до п.26 роз`яснень Пленуму Вищого адміністративного суду України №1 від 25.06.2009 року «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні», виходячи з положень частини четвертої ст.30 Закону України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства” та приписів ст.289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.
В ході судового розгляду встановлено, що відповідач на даний час не має законних підстав для перебування на території України та існує ризик перешкоджання видворенню за межі території України, оскільки в останнього відсутні кошти на виїзд з України. Крім цього, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги статтей 4, 9, 16 згаданого вище Закону і підлягає примусовому видворенню.
Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.12, 241, 244, 257, 246, 288, 289 КАС України, ст. ст.4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд 

у х в а л и в :
позов - задовольнити.
Затримати громадянина Федеративної Республіки Бразилія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Строк дії рішення в частині затримання іноземця становить шість місяців починаючи з дня фактичного затримання о 12 год. 20 хв. 03.03.2026 року до 02.09.2026 року.
Рішення може бути оскаржено з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст.288, 289, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 .
Відповідач: Нунес Дус Сантус Паулу Вітор (NUNES DOS SANTOS PAULO VITOR), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце тимчасового перебування ПТТ ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцерозташування: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.Й. Яворський