Справа № 215/1621/25
3/215/1/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдов А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259820 від 01 березня 2025 року, складеного працівниками поліції, 25 лютого 2025 року о 08 годині 28 хвилин у місті Кривому Розі по вул. Сергія Колачевського, 127 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагували на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці, та на законну вимогу поліцейського пройти медичний огляд у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 на виклики суду неодноразово – 6 разів, не з`являвся. Одне поштове відправлення повернулося на адресу суду, інші не повернуті взагалі.
Суд вважає, що порушник належно повідомлявся, так як судом вживалися всі можливі заходи для його виклику до суду.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Тому враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з огляду на вказане, суддя визнає причини неявки особи в судове засідання неповажними, тому справа розглядається за наявними матеріалами.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, при прийнятті рішення за даною справою, враховує слідуюче.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
За положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №259820 від 01.03.2025 року (а.с.2); направлення на медичний огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 25.02.2025 року (а.с.3); роз`яснення щодо відсторонення від керування транспортним засобом від 25.02.2025 року (а.с.7); рапорт працівника поліції від 01.03.2025 року (а.с.3); довідку про те, що особа посвідчення водія не отримувала (а.с.5); картку обліку адміністративного правопорушення (а.с.6); відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, долучені до матеріалів справи на трьох оптичних носіях, приходить до наступного.
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що 25.02.2025 року працівниками поліції було зуп инено транспортний засіб Mazda CX-7, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого наявні ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці. Працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося пройти медичний огляд у лікаря-нарколога, однак останній від проходження огляду відмовився, що зафіксовано на відеозаписах.
Також із відеозаписів вбачається, що працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу здійснювалося оформлення інших адміністративних матеріалів відносно особи, пов`язаних із порушенням правил дорожнього руху та відсутністю права керування транспортним засобом. Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП було складено 01.03.2025 року за місцем проживання особи після оформлення відповідних матеріалів та уточнення обставин події, що підтверджується відеозаписом та сукупністю досліджених доказів.
Сам по собі факт складання протоколу через певний час після події не спростовує факту вчинення адміністративного правопорушення та не свідчить про недопустимість доказів, оскільки подія правопорушення та відмова особи від проходження медичного огляду підтверджуються належними доказами, зокрема відеозаписами та письмовими матеріалами справи, які є взаємоузгодженими та послідовними.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 , у судові засідання не з`являвся, про наявність адміністративного провадження йому було відомо з моменту складання протоколу, у якому зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому ОСОБА_1 не вживав заходів для отримання кореспонденції, не повідомляв суд про причини неявки та не цікавився рухом справи.
Суд зазначає, що невжиття особою заходів щодо реалізації своїх процесуальних прав та ухилення від явки до суду не можуть бути підставою для уникнення адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає розгляду за його відсутності на підставі наявних доказів.
Оцінивши докази у їх сукупності відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суд приходить до висновку, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками наркотичного сп`яніння та його відмова від проходження медичного огляду доведені належними та допустимими доказами, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.
Суд враховує практику апеляційних судів у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, відповідно до якої окремі процесуальні недоліки під час оформлення матеріалів не є безумовною підставою для закриття провадження, якщо вина особи підтверджується сукупністю доказів (справа №405/2026/25).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Санкція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 7, 23, 24, 27, 36, 40-1, 130, 221, 245, 251 - 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у Днiпр-кiй обл/Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/Р отримувача (IBAN): UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету:21081300), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, Код ЄДРПОУ 26255795) судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, ЄДРПОУ 37993783, банк Казначейство України (ЕАП), код банку 899998, UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
У разі несплати штрафу правопорушником протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови — протягом п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові, а також витрати на облік адміністративного правопорушення.

Суддя: