ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49027
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-49, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026	м. Дніпро	Справа № 904/6351/25	

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., при секретарі судового засідання Коломоєць В.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро», 52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт.Слобожанське, вул. Байкальська, буд. 4-В, код ЄДРПОУ 33249062 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК Стандарт", 49000, м.Дніпро, пр.Орлика Пилипа, буд.16, офіс 207, код ЄДРПОУ 43237430
про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 1 136 702,80грн.

Представники сторін:
від позивача: Зарубін Євген Миколайович, ордер №1442361 від 07.11.2025р.
від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСК Стандарт" про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 1 136 702,80грн.
Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором поставки №МД-2025-2 від 31.03.2025р. в частині оплати поставленого позивачем товару.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської від 13.11.2025р. позовну заяву залишено без руху.
13.11.2025р. до суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 19.11.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.12.2025р. о 12:30год.
В судове засідання 18.12.2025р. з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.
Господарським судом направлялась ухвала суду (про відкриття провадження у справі) від 19.11.2025р. в електронному вигляді до електронного кабінету відповідача, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи (а.с.54).
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.
Будь-яких клопотань про продовження процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.
Станом на момент винесення рішення відповідач не надав до суду відзив на позов.
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").
Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Ухвалою суду від 18.12.2025р. відкладено підготовче засідання по справі на 13.01.2026р. о 10:00год.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 13.01.2026р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.01.2026 о 13:45год.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
Ухвалою суду від 22.01.2026р. відкладено розгляд справи по суті на 30.01.2026р. о 09:45год.
В судове засідання з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.
У судовому засіданні 30.01.2026р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. 
Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті

ВСТАНОВИВ:

31.03.2025р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро» та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ДСК СТАНДАРТ» було укладено Договір поставки №МД-2025-2 (а.с.35-36).
Згідно п.1.1., за цим Договором Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, а саме залізобетонні вироби та інші елементи збірні для будівництва за цінами та кількості згідно накладних, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію на умовах, обумовлених у цьому Договорі. 
Відповідно до п.1.2., найменування продукції, кількість, асортимент, адреса доставки та інші технічні вимоги до продукції, її вартість вказується у товаросупровідних документах (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, рахунок), які є Специфікацією до цього Договору. 
Пунктом 2.1. передбачено, що Постачальник передає продукцію Покупцю на підставі накладної на умовах поставки DAP у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс-2010». 
Згідно п.2.4. Договору поставки доставка здійснюється за рахунок Постачальника.
Пунктом 2.6. визначено, що датою поставки продукції є дата, що зазначена на видатковій накладній, що підписана повноважними представники обох Сторін. 
Загальна вартість Договору складається з сум, визначених у супровідних накладних на продукцію, що поставляється за цим Договором (3.1).
Відповідно до п.3.2. покупець зобов`язаний провести розрахунок за продукцію ляхом перерахування грошових коштів на поточних рахунок Постачальника з використанням національної валюти України-гривні.
Згідно з п.3.3. розрахунок за продукцію проводиться згідно виставленого рахунку-фактури у розмірі 100% передоплати. Розмір та строки оплати кожної партії товару можуть бути змінені за домовленістю сторін. 
У пункті 8.1. сторони дійшли згоди, що цей Договір набирає чинності з моменту (дати) підписання його Сторонами і діє до « 30» березня 2026 року, а відносно майнових та фінансових зобов`язань Сторін – до повного їх виконання.
Якщо жодна із Сторін за 30 днів до терміну закінчення дії договору не повідомить другу сторону про намір припинити договір, то договір вважається продовженим ще на один рік. 
31.03.2025р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро» виставлений рахунок на оплату №49 на суму 1 336 702,80грн. (а.с.36 зі зворотної сторони). 
01.04.2025р. позивачем було здійснено поставку блоків просторових БП-0,5-17*23 у кількості 4 штуки, по ціні 51 770,00грн. (без ПДВ) за 1 штуку, а всього на суму 207 080,00грн., що дорівнює 248 496,00грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №139 від 01.04.2025р. (а.с.37).
02.04.2025р. позивачем було здійснено поставку наступного товару: 
- блоки бетонні ФБС 12.4.6-т у кількості 12 штук, по ціні 2209 грн. (без ПДВ) за 1 штуку, а всього на суму 26508 гривень (без ПДВ); -
блоки бетонні ФБС 24.4.6-т у кількості 28 штук, по ціні 3817 грн. (без ПДВ) за 1 штуку, а всього на суму 106876 гривень (без ПДВ); 
- блоки просторові БП-0.5-17*23 кількості 9 штук, по ціні 51770 грн. (без ПДВ) за 1 штуку, а всього на суму 465930 гривень (без ПДВ); 
- стінова панель СПБ-2 з вмонтованими захисними дверями Д-1М у кількості 3 штуки, по ціні 63525 грн. (без ПДВ) за 1 штуку, а всього на суму 190575 гривень (без ПДВ); 
- стінова панель СПБ-1 у кількості 5 штук, по ціні 23390 грн. (без ПДВ) за 1 штуку, а всього на суму 116950 гривень (без ПДВ), а всього з ПДВ на суму 1088206,80 гривень, що підтверджується видатковою накладною №140 від 02.04.2025р. (а.с.37 зі зворотної сторони).
Сторонами було складено та підписано з обох сторін акт звірки взаємних розрахунків між Постачальником та Покупцем, згідно якого станом на квітень 2025 року заборгованість Постачальника складала 1 336 702,80грн. з ПДВ (а.с.38).
08.07.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСК Стандарт" сплатило на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро» 200 000,00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №899 від 08.07.2025 року (а.с.38 зі зворотної сторони).
Оскільки відповідач свої зобов`язання виконав лише частково, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення основного борг у розмірі 1 136 702,00грн.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
За змістом положень статей 626, 627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з приписами ст.525, 526, 629 ЦК України та ст.193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Згідно ч. 1 ст.669 ЦК України, кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.
Згідно ч. 1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Пунктом 3.3. Договору передбачено, що розрахунок за продукцію проводиться згідно виставленого рахунку-фактури у розмірі 100% передоплати. Розмір та строки оплати кожної партії товару можуть бути змінені за домовленістю сторін. 
31.03.2025р. позивачем був виставлений рахунок на оплату №49 на суму 1 336 702,80грн.
Як вже було вищезазначено, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленого товару виконав частково у розмірі 200 000,00грн.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Доказів оплати поставленого товару у розмірі 1 136 702,80грн. (1 336 702,80грн.-200 000,00грн.) станом на винесення рішення відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.
Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.
З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 1 136 702,80грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.
Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.
Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.
Європейський суд з прав людини у справі "Мантованеллі" проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції “Про захист прав людини і основоположних свобод” є право на змагальне провадження.
На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.
Приписами частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у разі подання до суду процесуальних документів в електронній формі. 
Як вбачається з матеріалів справи, під час звернення з даним позовом до суду в електронній формі, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 17 050,54грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 793 від 07.11.2025р. (а.с.4). 
Отже, з урахуванням визначеного законом понижуючого коефіцієнту 0,8 розмір судового збору складає 13 640,43грн.
Згідно пункту 1 частини першої Закону України «Про судовий збір» надмірно сплачений позивачем судовий збір може бути повернутий за відповідним письмовим клопотанням, яке на час ухвалення цього рішення відсутнє. 
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 13 640,43грн.
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК СТАНДАРТ» (49000, м.Дніпро, пр.Орлика Пилипа, буд.16, офіс 207, код ЄДРПОУ 43237430) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро» (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт.Слобожанське, вул. Байкальська, буд. 4-В, код ЄДРПОУ 33249062) основний борг у розмірі 1 136 702,80грн. (один мільйон сто тридцять шість тисяч сімсот дві гривні 80коп).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК СТАНДАРТ» (49000, м.Дніпро, пр.Орлика Пилипа, буд.16, офіс 207, код ЄДРПОУ 43237430) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Містобудівник-Дніпро» (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, смт.Слобожанське, вул. Байкальська, буд. 4-В, код ЄДРПОУ 33249062) судовий збір у розмірі 13 640,43грн. (тринадцять тисяч шістсот сорок гривень 43коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

Повний текст рішення складено 18.02.2026

Суддя С.П. Панна