Справа № 604/1261/25
Провадження № 2/604/86/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року сел. Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі
головуючого судді Сидорак Г.Б.,
за участю секретаря судового засідання Феньо О.В.,
розглянувши у відкритому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Контінентал Фармез Тернопіль» про припинення права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом конфіскації, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області І.Кузь, звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить припинити права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,3173 га, 0,2600 га, 0,0600 га, які розташовані на території Скалатської міської ради Тернопільського (колишнього Підволочиського) району Тернопільської області, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області. Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є громадянином російської федерації. Головою Підволочиської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2008 року ОСОБА_1 передано безоплатно у власність 3 земельні ділянки: земельну ділянку площею 2,32 га, кадастровий номер 6124610500:01:003:0085 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ділянку площею 0,26 га, кадастровий номер 6124610500:01:002:0683 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер 6124610500:01:003:0493 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на які він мав право як член КСП «Золотий Колос». Однак ОСОБА_1 будучи іноземцем не виконав вимог закону та не відчужив отримані у власність земельні ділянки протягом року з моменту їх набуття. У зв`язку з наведеним просить суд припинити право власності громадянина російської федерації ОСОБА_1 на вказані земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 03 березня 2026 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, з підстав, зазначених у ньому, просила позовні вимоги задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не прибув, хоча була належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, відзив на позов не подав, а тому суд постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до розпорядження Голови Підволочиської районної державної адміністрації від 30 жовтня 2008 року №722 ОСОБА_1 передано безоплатно у власність 3 земельні ділянки: земельну ділянку площею 2,32 га, 0,26 га, 0,06 га, на які він мав право як член КСП «Золотий Колос» згідно сертифіката на право на земельну ділянку (пай) серії ТР №0132140 та дозволено проектній організації виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.
Згідно копій Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ№336838, серії ЯЗ №336839, серії ЯЗ №339280 ОСОБА_1 на підставі розпорядження від 30.10.2008 р. за №722 Підволочиської районної державної адміністрації є власником земельних ділянок площею 2,32 га, 0,26 га, 0,06 га, які розташовані на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, цільове призначення - землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державні акти зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею.
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6101232592025 від 13 жовтня 2025 року земельна ділянка, кадастровий номер 6124610500:01:003:0085, площею 2,3173 га, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності ОСОБА_1 (реквізити документа що посвідчує особу: НОМЕР_1 виданий Паспортний стіл №2 ОВД «Отрадноє» гор. Москва 19.05.1999).
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6101251792025 від 20 жовтня 2025 року земельна ділянка, кадастровий номер 6124610500:01:002:0683, площею 0,2600 га, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності ОСОБА_1 (реквізити документа що посвідчує особу: НОМЕР_1 виданий Паспортний стіл №2 ОВД «Отрадноє» гор. Москва 19.05.1999).
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6101251812025 від 20 жовтня 2025 року земельна ділянка, кадастровий номер 6124610500:01:003:0493, площею 0,0648 га, що відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності ОСОБА_1 (реквізити документа що посвідчує особу: НОМЕР_1 виданий Паспортний стіл №2 ОВД «Отрадноє» гор. Москва 19.05.1999).
Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.08.2013 проведено державну реєстрацію речового права (права власності) на земельні ділянки площею 2,3173 га за кадастровим номером 6124610500:01:003:0085 та площею 0,2600 га за кадастровим номером 6124610500:01:002:0683 у Державному реєстрі речових прав для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які перебувають в оренді ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ТЕРНОПІЛЬ».
Згідно відкритих даних реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України, ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ТЕРНОПІЛЬ» змінило назву на ТОВ «Контінентал Фармерз Тернопіль».
Із зазначеної вище інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно слідує, що право приватної власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровим номером 6124610500:01:003:0085, 6124610500:01:002:0683 та 6124610500:01:003:0493 є актуальною і станом на теперішній час.
З копії паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином російської федерації. Паспорт виданий Паспортний стіл №2 ОВД «Отрадноє» гор. Москва 19.05.1999 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно копії довіреності від 24 травня 2021 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 уповноважив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку України користуватись та управляти належними йому земельними ділянками з правом здавати в оренду, укладати договори оренди, а також отримувати орендну плату. Дану довіреність засвідчено ОСОБА_3 приватним нотаріусом м. Скалат Підволочиський район Тернопільська область. 
Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
За змістом положень ст. 41 Конституції України, ст.ст.319 і 321ЦК України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Власність зобов`язує. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Особливості правових підстав набуття та припинення права власності на об`єкти нерухомого майна іноземцями (особами без громадянства) встановлені нормами розділу V Закону України «Про міжнародне приватне право», положеннями Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч.1 ст.39 даного Закону виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначається правом держави, у якій відповідне майно перебувало в момент, коли мала місце дія або інша обставина, яка стала підставою для виникнення або припинення права власності та інших речових прав, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
За приписами ч. 1 ст. 181ЦК України земельні ділянки належать до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість).
Оскільки спірні земельні ділянки знаходиться на території України, то на них поширюється дія права України.
Відповідно до частин 2 і 3 ст.78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Статтею 374 ЦК України до суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) віднесено, в тому числі, іноземців та осіб без громадянства. Так, відповідно до частин 2 і 4 цієї норми, іноземці можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону; права та обов`язки таких суб`єктів права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом.
За приписами ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення лише у разі прийняття спадщини.
Частиною 5 ст. 22 ЗК України встановлено, що набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу.
Так, згідно ч. 1 ст. 130 ЗК України набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та /або держава, та /або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава.
Частиною 3 ст.130 ЗК України встановлено, що порушення вимог частин першої і другої цієї статті є підставою для визнання правочину, за яким набувається право власності на земельну ділянку, недійсним, а також для конфіскації земельної ділянки.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа N 6-92 цс 13), зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
Необхідність позбавлення відповідача права власності на спірні земельні ділянки (шляхом їх конфіскації) виникла у зв`язку з порушенням вимог статті 130 ЗК України, зокрема, забороною іноземцям набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
Згідно положення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особо має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно п.«е» ч.1 ст.140 ЗК України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
У частині 1 ст.145 ЗК України закріплено правило про те, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
В разі невиконання вимог закону про відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені ч.2 ст.145 ЗК України, а саме: у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 , з 30.04.2009 р., з дати видачі державних актів на право власності на земельні ділянки площею 2,3173 га, 0,2600 га, 0,06 га, будучи громадянином рф, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення не відчужив її, вказана земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави в порядку ст.145 ЗК України.
Відповідно до п.10 ч.1 ст. 346 ЦК України, конфіскація є однією з підстав припинення права власності.
З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.
Відповідно до частини 4 статті 145 Земельного кодексу України, позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель.
Частиною 1 ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.
Таким чином, обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами.
Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.264 ЦПК України вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).
Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору за подачу позову до суду у розмірі 3028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.181, 319, 321, 346, 374 ЦК України, ст.ст.78, 81, 125, 140, 145, ст.ст.2, 10, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 263-265 ЦПК України,, суд –

УХВАЛИВ:

Позов Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Контінентал Фармез Тернопіль» про припинення права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення шляхом конфіскації - задовольнити.
Припинити право власності громадянина російської федерації ОСОБА_1 на земельні ділянки з цільовим призначенням «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» з кадастровим номером 6124610500:01:003:0085, площею 2,3173 га, з кадастровим номером 6124610500:01:002:0683, площею 0,2600 га, з кадастровим номером 6124610500:01:003:0493, площею 0,0648 га, які розташовані на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, шляхом їх конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області понесені судові витрати у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи.
Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області (юридична адреса: вул. Лисенка, 20а, м. Тернопіль, Тернопільська область, ЄДРПОУ 39766192) ;
Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Контінентал Фармез Тернопіль» (юридична адреса: вул. Заводська, 1а, м. Хоростків, Чортківський район, Тернопільська область, 48242)

Суддя Г.Б. Сидорак