26.03.2026
Справа № 497/2799/25
Провадження № 2/497/438/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - Раца В.А.,
секретаря - Божевої І.Д., 
без участі сторін, 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в місті Болграді, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
20.10.2025 року представник позивача Матула В.Ю., яка діє на підставі довіреності №024987/25 від 08.10.2025 року строком дії до 08.04.2026 року, позов надісланий шляхом використання підсистеми "Електронний суд", звернулася до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50114262 від 16.05.2019 року в розмірі 58 573,69 грн., судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн. 
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 16.05.2019 року була укладена угода про надання споживчого кредиту №501142623. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язався надати відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит. Однак відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, порушив умови кредитного договору в результаті чого утворилася заборгованість за Кредитним договором, яка становить 58 573,69 грн., з яких 19 978,77 грн. - прострочене тіло кредиту, 8 165,82 грн. - відсотки за користування кредитом, 30 429,10 грн. - заборгованість по комісії. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яку залишено відповідачем без реагування, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою судді від 14.11.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача Матула В.Ю. 19.01.2026 року надіслала шляхом використання підсистеми "Електронний суд" заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо укладання кредитного договору.
Судом встановлено, що 16.05.2019 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 була підписана Оферта на укладання угоди про надання кредиту №501142623, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, Анкету-заяву про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа-Банк», Паспорт споживчого кредиту, Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит, тип кредиту - «кредитування рахунку» та «відкриття відновлювальної кредитної лінії»; мета кредиту для власних потреб; сума кредиту 52 015,76 гривень, максимальна сума кредиту - до 200 000,00 грн; строк кредиту 48 місяців; процентна ставка 18,99 % річних; тип процентної ставки фіксована; тип картки MasterCard Debit World зі строком дії 3 роки з моменту випуску; порядок повернення кредиту щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн; процентна ставка 26,00 % річних; тип ставки фіксована; для повернення заборгованості здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 .
Також на підтвердження погодження умов кредитного договору №501142623 від 16.05.2019 року до позову долучено підписані власноручним підписом ОСОБА_1 анкету-заяву, в якій зазначено загальну інформацію про кредит, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, де останньою датою повернення кредиту вказано - 16.05.2023 року.
На підтвердження позовних вимог долучено виписку руху коштів за рахунком клієнта ОСОБА_1 за період з 16.05.2019 по 07.08.2025 року. Із якої вбачається, що ОСОБА_1 отримала кошти у розмірі 52 015,76 грн. 16.05.2019 року. 
Позивачем до матеріалів справи додано Меморіальний ордер №790363 від 16.05.2019 року, з призначенням платежу: надання кредиту за кредитним договором №501142623 від 16.05.2019 року. 
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої цієї статті).
Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
За змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «СЕНС БАНК». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.
Як встановлено судом, відповідач отримав та використав кредитні кошти, про що свідчить виписка по рахунку та розрахунок заборгованості. Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала у повному обсязі, у зв`язку з чим допустила виникнення заборгованості по кредиту.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, суду не надано.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, у ОСОБА_1 станом на 07.08.2025 року існує заборгованість за кредитом в сумі 58 573 грн. 69 коп., яка складається з 19 978 грн. 77 коп. заборгованість за тілом кредиту, 8 165 грн. 82 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 30 429 грн. 10 коп. заборгованість по комісії за обслуговування кредиту. 
Також з наданого розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала часткове погашення кредиту, всього на суму 87 388, 08 грн., а саме в сумі 32 036,99 грн. погашення тіла кредиту, 19 070,24 грн. погашення відсотків за користування кредиту та 36 280,85 грн. погашення комісії за обслуговування кредиту.
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 19 978,77 грн., оскільки умовами договору підтверджено надання відповідачу кредитних коштів, а відповідачем не заперечується сума вказаної заборгованості, та позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 8 165,82 грн., оскільки умовами Договору визначено сплату процентів за надані кредитні кошти, при цьому відповідач не спростував розмір заборгованості по нарахованим процентам.
Щодо позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 30 429,10 грн., суд зазначає наступне.
Згідно п. 1 оферти на укладання угоди про надання кредиту №501142623, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, передбачено надання послуг з розрахунково - касового обслуговування , за надання яких встановлено комісійну винагороду, а саме за обслуговування кредиту у розмірі 2,25 % від суми кредиту.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07.08.2025 року, з якого вбачається, що заборгованість, яка банком була нарахована, як комісія за обслуговування рахунку становить 30 429,10 грн. 
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 року по справі № 496/3134/19 зазначила наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту;
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит Банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.
В оферті на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501142623 від 16.05.2019 року відповідач своїм підписом погодив комісію за надання кредиту, проте позивач не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредиту. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.
Позивачем не наданий детальний розрахунок щодо нарахованих додаткових або супутніх послуг.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредиту, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. 
Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вимоги про стягнення з відповідача суми прострочених платежів за комісією у розмірі 30 429,10 грн.
Таким чином, з відповідача на користь АТ «СЕНС БАНК», слід стягнути загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, станом на 07.08.2025 року, в розмірі 28 144,59 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 163,96 грн. (з розрахунку 28 144,59 грн./ 58573,69 грн. х 2422,40 грн.).
На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 625, 1054 та керуючись ст. ст.12,13,81,263-265,268,280 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ: 
Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -  задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.100, код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за кредитним договором від 16.05.2019 року станом на 07.08.2025 року, в розмірі 28 144 (двадцять вісім тисяч сто сорок чотири) гривні 59 копійок, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 163,96 грн., а всього 29 308 (двадцять дев`ять тисяч триста вісім) гривень 55 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца