ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/5649/25
03 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , через представника, - адвоката Алексенка Сергія Леонтійовича, звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в якому просить:
визнати протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене пунктом 17 протоколу № 414/975 від 01.08.2025 щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між сумою одноразової грошової допомоги, отриманої у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в ДСНС України, на підставі довідки МСЕК серії 12ААБ №473543 від 21.09.2019 та допомогою, передбаченою у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (250 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб), виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019), в сумі 266230 грн 00 коп.;
зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме станом на 01.01.2024 в розмірі 757000,00 грн, із урахуванням раніше виплаченої суми в розмірі 266230 грн 00 коп., прийнявши відповідне рішення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 2000 по 2019 рік позивач проходив службу у Державній службі України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №473543 від 21.03.2019 позивачу було встановлено 3 групу інвалідності (захворювання пов`язане з проходженням служби) з повторним переоглядом 15.03.2020.
У зв`язку із встановленням захворювання пов`язаним з проходженням служби в ДСНС, позивачу в 2022 році була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 214020 грн 00 коп.
В наслідок отриманих травм під час виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивачу відповідно до витягу №263/25/457/В з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №263/25/457/Р від 26.02.2025 позивачу з 20.11.2024 встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини строком на 1 рік.
Позивач звернувся із заявою до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум.
Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.08.2025 № 414/975, позивачу, як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, на підставі рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №263/25/457/Р від 26.02.2025 вирішено призначити одноразову грошову допомогу у розмірі різниці між сумою одноразової грошової допомоги, отриманої у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серії 12ААБ №473543 від 21.09.2019 та допомогою, передбаченою у зв`язку з установленням 3 групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (250 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб), виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019 рік), в сумі 266230 (двісті шістдесят тисяч двісті тридцять) грн 00 коп.
Проте позивач не погоджується із таким рішенням, оскільки на його переконання встановлення з 20.11.2024 3 групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, має право враховуватись як новий випадок "встановлення відповідної групи і зміни причинного зв`язку" відповідно до нової редакції п. 19 Порядку і виплата одноразової грошової допомоги повинна бути призначена в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (2024 рік), без урахування різниці між сумою одноразової грошової допомоги, отриманої у зв`язку з установленням 21.09.2019 3 групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в ДСНС України.
Ухвалою судді від 03.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити зв правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
15.10.2025 до суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що ОСОБА_1 під час первинного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаного з проходженням служби, а 26.02.2025 під час наступного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зазначає, що розмір одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України і такий розмір допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше.
Тому, на переконання представника, 250-кратний прожитковий мінімум для цілей призначення допомоги має обраховуватись на 1 січня 2019 року, а не 2024 року, як помилково вважає позивач.
29.10.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 15 серпня 2025 року № 1000 внесені зміни до пункту 19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, якими розширено підстави для її виплати, а саме: замінено формулювання "в якому вперше встановлено інвалідність" на "в якому встановлено відповідну групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок". Таким чином, у випадку позивача встановлення інвалідності 3 групи з 20.11.2024 року у зв`язку із захистом Батьківщини є підставою для виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, оскільки зміна причинного зв`язку інвалідності прямо передбачена чинною редакцією пункту 19 Порядку і ставить його у сприятливіше становище.
05.12.2025 до суду від Міністерства оборони України надійшла заява, в якій представник вказує, що витрати на правову допомогу у розмірі 21000,00 грн є очевидно завищеними та неспівмірними зі складністю справи.
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 15.03.2019 серії 12 ААБ № 473543 під час первинного огляду ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності на строк до 01.04.2020 у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням служби.
Відповідно до витягу із наказу Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області № 366 від 18.12.2020 ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу як інваліду ІІІ групи в сумі 214020,00 грн.
Згідно витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 26.02.2025 № 263/25/457/в ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 20.11.2024 на строк до 01.03.2026 у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), одержаного під час захисту Батьківщини.
ОСОБА_1 03.03.2025 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим пунктом 17 протоколу від 01.08.2025 № 414/975, призначено одноразову грошову допомогу молодшому сержанту у відставці ОСОБА_1 , звільненому 07.09.2024, який є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, на підставі рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 263/25/457/Р від 26.02.2025 - у розмірі різниці між сумою одноразової грошової допомоги, отриманої у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, на підставі довідки МСЕК серії 12ААБ № 473543 від 21.09.2019 та допомогою, передбаченою у зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (250 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб), виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019), в сумі 266230 грн 00 коп. 
Проте позивач вважає рішення Комісії, яке оформлено протоколом № 414/975 від 01.08.2025 протиправним, оскільки на його переконання, ІІІ групу інвалідності йому було вперше встановлено у 2024, а тому при виплаті одноразової грошової допомоги слід виходити з прожиткового мінімуму встановленого на 2024 рік, а не 2019 року, що і слугувало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частиною першою статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно підпункту 4 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
За правилами пункту 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).
Пунктом 2 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.4 ст.16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). 
Постановою Кабінету Міністрів від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).
Пунктом 3 Порядку № 975 (в редакції первинного огляду позивача) встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: 
у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду/оцінювання, зміни групи інвалідності чи причинного зв`язку - дата, зазначена у витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи/довідці медико-соціальної експертної комісії про повторне встановлення інвалідності або відомості з електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи.
Підпунктом 1 пункту 17 Порядку № 975 (в редакції, як первинного, так і повторного огляду позивача) передбачено, що у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено відповідну групу інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з пунктом 19 Порядку №975, (в редакції чинній на момент повторного огляду позивача) якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). 
З аналізу вищенаведеного, слід дійти висновку, що розмір одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України і такий розмір одноразової грошової допомоги безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше.
Окрім того, нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку № 975, якими врегульовано виплату одноразової грошової допомоги, не визначено в якості умови, яка впливає на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, такої умови як зміна причинного зв`язку настання інвалідності.
Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям "одноразова грошова допомога", яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності/встановлення інвалідності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинного зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності.
Натомість вищезазначеними нормами передбачено, що якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Аналогічного висновку дотримується Верховний Суд в постанові від 10.09.2025 у справі №120/845/24.
Як встановлено судом, позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності у 2019 році, яка настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, а у 2024 році, при повторному огляді встановлено IIІ групу інвалідності, але змінено її причинний зв`язок (у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), одержаного під час захисту Батьківщини).
З огляду на зазначене, на переконання суду, виплативши позивачу різницю між розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019), у зв`язку зі зміною причинного зв`язку інвалідності, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.
Щодо покликань представника позивача на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 15 серпня 2025 року № 1000 внесені зміни до пункту 19 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, якими розширено підстави для її виплати, а саме: замінено формулювання "в якому вперше встановлено інвалідність" на "в якому встановлено відповідну групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок", тому у випадку позивача встановлення інвалідності 3 групи з 20.11.2024 року у зв`язку із захистом Батьківщини є підставою для виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, оскільки зміна причинного зв`язку інвалідності прямо передбачена чинною редакцією пункту 19 Порядку і ставить його у сприятливіше становище, то суд зауважує, що відповідні зміни внесені після прийняття оскаржуваного рішення та не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, в суду відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 03 квітня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідачі:
- Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (місцезнаходження/місце проживання: просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034022); 
- Міністерство оборони України (місцезнаходження/місце проживання: просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, rjl "LHGJE 00034022); 
Головуючий суддя Баб`юк П.М.