ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 332/2765/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2025 року (суддя Завіновська А.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 1220 від 24 грудня 2024 року, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 11.07.2024 обновив дані, а тому виклик останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних є безпідставним. При цьому, повістку про виклик до РТЦК ОСОБА_1 не отримував, а постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності винесена за відсутності позивача, чим істотно порушені його права.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач останній раз оновлював свої облікові данні 11.07.2024, тобто у межах, визначених законодавством. Як наслідок, є не зрозумілим, на яких підставах відповідачем було викликано позивача повісткою на 28.11.2024 для уточнення даних. В постанові №1220 від 24.12.2024 відповідач зазначає, що 16.11.2024 року на позивача було сформовано за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку №1237962 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 годину 28.11.2024, та направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення. В зазначений в повістці день ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як доказ, відповідач надав копію повістки № 1237962 та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0610207741798. Позивач фізично не мав можливості отримати зазначене рекомендоване відправлення, так як відповідач направив його не за задекларованим місцем проживання позивача АДРЕСА_1 ., а позивач задекларований та фактично мешкає АДРЕСА_2 . Поштове відправлення повернули адресату, так як будинок розташований у приватному секторі і за вказаною у відправленні адресою адресат відсутній.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 11.07.2024 ОСОБА_1 уточнив свої дані через мобільний додаток Резерв+ (а.с. 26-31).
Згідно до копії повістки № 1237962 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останньому повідомлено про необхідність явки на 14 год. 00 хв. 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних (а.с. 63).
З копії конверту та поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 була направлена повістка з рекомендованим поштовим відправленням, а також про повернення повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 62 зв.ст.).
17.12.2024 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 1220 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому, у вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 годині 24.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Копію протоколу вручено ОСОБА_1 
24.12.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 1220, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.
Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови, військовозобов`язаному ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку «Укрпошта» була направлена повістка № 1237962 про необхідність прибуття 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних Під час розгляду справи було встановлено, що в поштовому повідомленні, що повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_2 наявна відмітка про те, що адресат відсутній за вказаною адресою та печатка «Укрпошти» від 26.11.2024, що вважається належним оповіщенням військовозобов`язаного, згідно до п.п. 2 п. 41 Порядку № 560. 17.12.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому сповіщено про місце і час розгляду справи, а саме 24.12.2024 о 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, в особі керівників, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.210-1 КУпАП.
За змістом статті 245 КУпАП завданням в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 1220 від 17.12.2024 складеного відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вбачається, що позивач не 28.11.2024 не з`явився зо повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», тобто вчинив правопорушення передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП (а.с.64).
При цьому, у вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 годині 24.12.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Копію протоколу вручено ОСОБА_1 (а.с. 64).
24.12.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 за № 1220, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.
Зі змісту оскаржуваної постанови, військовозобов`язаному ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку «Укрпошта» була направлена повістка № 1237962 про необхідність прибуття 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних Під час розгляду справи було встановлено, що в поштовому повідомленні, що повернулось до ІНФОРМАЦІЯ_2 наявна відмітка про те, що адресат відсутній за вказаною адресою та печатка «Укрпошти» від 26.11.2024, що вважається належним оповіщенням військовозобов`язаного, згідно до п.п. 2 п. 41 Порядку № 560. 17.12.2024 відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому сповіщено про місце і час розгляду справи, а саме 24.12.2024 о 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . У вказаний час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився.
Згідно зі ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів тощо.
Згідно зі ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно до п.3 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 №560 (далі – Порядок №560) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Згідно з абз.4 п.69 Порядку № 560 у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, 11.07.2024 року ОСОБА_1 уточнив свої дані через мобільний додаток Резерв+ (а.с. 26-31).
Так, оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП може здійснюватися шляхом особистого вручення військовозобов`язаному повістки або шляхом її направлення засобами поштового зв`язку.
Згідно з п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі – Правила №270), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
З аналізу наведеної вище правої норми вбачається, що відповідно вимог Правил №270 працівники оператора поштового зв`язку Укрпошта зобов`язані вручити повістку особисто, у разі відсутності такої особи повістка повертається відправнику. 
Згідно до копії повістки № 1237962 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останньому повідомлено про необхідність явки на 14 год. 00 хв. 28.11.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних (а.с. 63).
З копії конверту та поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 була направлена повістка з рекомендованим поштовим відправленням, а також про повернення повістки до ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Таким чином, наведені вище обставини підтверджують факт невиконання обов`язку, визначеного у ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності.
При цьому, наявність такої обставини як перебування на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не є обставиною, що дає право призовниками, військовозобов`язаними, резервістами в особливий період порушувати правила військового обліку. 
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому постанова № 1220 від 24.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 17000,00 гривень є правомірною та підстави для її скасування відсутні.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 242, 243, 246, 250, 268, 272, 286, 311, 316, 321, 322 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров 

суддя О.В. Головко