Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/1945/25
Провадження № 3/935/57/26
ПОСТАНОВА
Іменем України
24 лютого 2026 року       м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши в залі суду м. Коростишів Житомирської області адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
встановив:
До Коростишівського районного суду Житомирської області 13.08.2025 від Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 416455 від 08.08.2025, ОСОБА_1 08.08.2025 о 13:30 годині в м. Коростишів по вулиці Шевченка, 12 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, нестійка хода). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, пояснив, що 08.08.2025 близько 14:00 години рухався в м. Коростишів по вулиці Шевченка, швидкість була низька, на перехресті відволікся та в`їхав в інший автомобіль, викликали працівників поліції. На місці події ОСОБА_1 двічі проходив огляд за допомогою приладу Драгер, але результат не показало, оскільки він поставив собі зубний протез, тому працівники поліції розцінили це як відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, крім того на місці події були сторонні особи, які тисли морально на нього. Крім того, ОСОБА_1 просив у працівників поліції сертифікат на прилад Драгер, але йому його не надали, проходити огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі працівники поліції йому не пропонували. Після закінчення складання адміністративних матеріалів, близько 15:30 години ОСОБА_1 у порядку самозвернення звернувся до медичного закладу та здав аналіз крові на вміст алкоголю, результат тестування свідчить про те, що у крові останнього етилового спирту не виявлено.
У судовому засіданні захисник Рибаков О. В. просив закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки між ОСОБА_1 та іншим водієм відбувся конфлікт на дорозі, тому зібралось багато людей, вся процедура оформлення адміністративних матеріалів відбувалась під значним тиском. ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, згідно встановленого законом порядку, тому він звернувся до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння самостійно, згідно результатів токсикологічного огляду, у крові останнього етилового спирту не виявлено. 
У судовому засіданні особа, яка склала протокол ОСОБА_2 пояснила, що здійснювала оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки він відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі..
У судовому засіданні інспектор СРПП ВП №1 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області Яремчук С. М. пояснив, що був в складі екіпажу працівників поліції, які здійснювали оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння він відмовився і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі. Крім того, додав, що в медичний заклад ОСОБА_1 возили, він відмовився від проходження огляду біля медичного закладу.
Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573093 від 22.01.2026, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, доданими фрагментами відеозаписів з місця події, наданих працівниками поліції, якими здійснювалось фіксування місця та обставин події. 
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в суду було переглянуто відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно вимог ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі – Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі – Інструкція №1452/735).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода.
Згідно з пунктами 2 Порядку № 1103 та п. 4 Розділу Х Інструкції № 1395, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Вказані ознаки алкогольного сп`яніння були названі працівниками поліції ОСОБА_1 на відеозаписі.
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні переглянуто відеозапис з камер відеоспостереження та встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухаючись по дорозі здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом, між водіями відбувся конфлікт та бійка.
Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису наданого працівниками поліції, які фіксували обставини вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього ПДР не містять.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і в пасивній формі.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Крім того, згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, відповідно до вищевказаних норм, при огляді у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду обов`язковою є присутність поліцейського, з метою усунення сумніві щодо його достовірності.
Надана стороною захисту копія результату токсикологічного дослідження методом ГХ крові на вміст алкоголю щодо проходження ОСОБА_1 огляду за самозверненням з діагнозом: «в доставленому зразку крові етиловий алкоголь не виявлено», суд вважає неналежним і недопустимим доказом, який не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Крім того, ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які встановлюють чіткий порядок проходження відповідних оглядів, не передбачено можливості проведення огляду особи на стан сп`яніння за її самостійним зверненням та без присутності поліцейського.
Тому, вина ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснень, які викладені в пункті 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, враховує характер вчиненого правопорушення, рівень небезпеки, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.
Згідно положень статті 25 Кодексу України про адміністративні правопорушення оплатне вилучення, конфіскація предметів та позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.
Отже, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні 08.08.2025 адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 23, 25, 33-35, 40-1, 130, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні 08.08.2025 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .
Накласти на ОСОБА_1  адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на розрахунковий рахунок UA368999980313060149000006001 , отримувач коштів – ГУК у Житомирській області, код класифікації доходів бюджету – 21081300, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), МФО – 899998, код за ЄДРПОУ 37976485, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягувач: Відділ поліції № 1 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок на користь держави на розрахунковий рахунок UА908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м. Київ/Києві, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, код за ЄДРПОУ 37993783.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко