Справа № 369/16035/24
Провадження № 2/369/1991/26
РІШЕННЯ
Іменем України

27.01.2026         м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Козак І.А.
при секретарі Кавун Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білгородської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Білгородської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Білгородської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Білгородської сільської ради Бучанського району Київської про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір – ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно - 1/5 частки квартири під АДРЕСА_1 . За життя матір не складала заповіту, тому спадкування відбувається за законом. Після смерті матері ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової Іванни Іванівни із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин із матір`ю та спільного місця проживання на день її смерті в судовому порядку. На підставі викладеного, просила встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Білогородка Бучанського району Київської області та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/5 частки у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 .
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2024 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 27 січня 2025 року о 10 год. 00 хв. та вирішено витребувати у державного нотаріуса Вишневої державної нотаріальної контори Філатової Іванни Іванівни належним чином засвідчену копію спадкової справи № 88/2024 після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.12.2024 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку виконання ухвали від Вишневої державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 88/2024 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . 
27.01.2025 року протокольною ухвалою судом задоволено клопотання позивача та вирішено викликати і допитати у судовому засіданні свідків.
07.04.2025 року протокольною ухвалою відкладено судове засідання на 02.07.2025 року о 12 год. 20 хв.
Білгородською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Білгородської сільської ради Бучанського району Київської 29.04.2025 року подано відзив на позовну заяву, за змістом якого у відповідача відсутні заперечення щодо доводів позивача, просять справу розглядати в межах чинного законодавства без участі представника відповідача.
Ухвалою суду від 02.07.2025 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.
10.12.2025 року у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 просила задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. 
Представник позивача адвокат Яцюк Н.М. у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, вказавши, що наявні усі підстави для встановлення факту, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 та визнання права власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 за позивачкою.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 29.04.2025, у якій зазначив про відсутність заперечень щодо позову, просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні 10.12.2025 року пояснила суду, що є дружиною покійного сина позивачки – ОСОБА_4 , з яким перебувала у шлюбі з 1986 року. Вказала, що перші три роки проживали спільно з позивачкою у квартирі по АДРЕСА_2 , потім переїхали. Спілкувались часто, достеменно знають, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 . Похованням ОСОБА_2 займались гуртом - вона, її дочка, дочка свекрухи.
Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що є донькою позивача та онукою померлої ОСОБА_2 . Свідок підтвердила, що ОСОБА_2 тривалий час проживала удвох з її мамою – позивачем у справі, яка піклувалася про неї та доглядала її до смерті , між ними завжди були гарні стосунки, 
Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , отже – онукою позивача по батьківській лінії. Померла ОСОБА_2 є її прабабусею. Скільки вона себе пам`ятає, то її бабуся та прабабуся проживали спільно у квартирі АДРЕСА_1 . Повідомила, що за звичкою прабабусю називали ОСОБА_7 , хоча по документах вона була ОСОБА_7 . Після смерті баби ОСОБА_7 проживає спільно з позивачем у вищевказаній квартирі.
Представник позивача та позивач в судове засідання 27.01.2026 року не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримали.
Представник Білгородської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Білгородської сільської ради Бучанського району Київської області в судове засідання 27.01.2026 року не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно з Постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку.
При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, про що у книзі реєстрації актів про смерть 19 вересня 2003 року Виконавчим комітетом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було складено актовий запис про смерть № 69.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03 грудня 1965 року, ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вільня Коростишівського району Житомирської області, про що 30 грудня 1937 року складено актовий запис № 60. Батьком особи зазначено ОСОБА_9 , а матір`ю ОСОБА_2 .
Архівною довідкою Державного архіву Житомирської області № К-4552/01 від 03.09.2024 року по Вільнянській сільській раді Брусилівського району Житомирської області за 1937 рік, 30 грудня 1937 року був складений актовий запис № 60 про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , батьком вказаний - ОСОБА_9 (так у документі), 24 роки, за національністю українець; а матір`ю – ОСОБА_2 (так у документі) 22 роки, за національністю українка.
Архівною довідкою Державного архіву Житомирської області № К- 5104/01 від 05.12.2019 року, що в метричній книзі реєстрації народжень по церкві Святого Архистратига Михаїла с. Вільня Радомишльського повіту Київської губернії за 1915 рік зазначено, що « ОСОБА_10 » (в документі - російською мовою) ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 на Хуторі. Дата хрещення – 23.11.1915 року. Запис реєстрації № 110. Батько – ОСОБА_11 , матір – ОСОБА_12 (в документі зазначено російською мовою).
Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 23 червня 1970 року, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Вільнянка Коростишівського району Житомирської області, про що 29 листопада 1915 року складено актовий запис № 110. Батьком особи зазначено ОСОБА_11 , а матір`ю ОСОБА_12 .
Даним свідоцтвом про народження, записи якого узгоджуються із записами в метричній книзі, підтверджуються дані щодо запису прізвища покійної матері позивачки при її народженні - російською мовою « ОСОБА_10 », тоді як і у свідоцтві про народження, і у актовому записі позивача прізвище її матері вказано як « ОСОБА_13 », а ім`я – ОСОБА_14 , які унеможливлюють встановлення родинних відносин та, відповідно, і підтвердити її право на спадкування після матері. 
Крім того, судом були досліджені наступні документи:
- копія паспорта громадянина України, на ім`я ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вільня Коростишівського району Житомирської області, виданого 26.01.2000 року Києво-Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області;
- копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , виданого 01.01.1961 року, відповідно до якого ОСОБА_15 та ОСОБА_8 01 січня 1961 року уклали шлюб, актовий запис № 1, складений 01.01.1961 року Романівською сульською радою Брусилівського району Житомирської області. При реєстрації одруження присвоєно чоловіку та дружині спільне прізвище ОСОБА_16 ;
- копія свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 , виданого органом приватизації сільськогосподарського кооперативу «Білогородка» від 13.11.2000 року, яким посвідчується право власності на квартиру АДРЕСА_1 з реєстраційним написом КС БТІ право власності на квартиру було зареєстровано в реєстрову книгу БТІ за № 36/2 від 18 квітня 2001 року;
- копія технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого 19.12.2018 року КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області»;
- копія довідки № 63, видана ОСОБА_1 Білогородською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області від 19.09.2003 року про те, що вона прописана і проживає в АДРЕСА_2 поховала ОСОБА_2 за власний рахунок та спільно з нею проживала з 1991 року;
- е-Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості за № 201-20240909-0008379880 від 09.09.2024 року вартість частки у квартирі за АДРЕСА_1 становить – 404623.27 грн.;
- копія спадкової справи № 88/2024 року щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 
- копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 983/02-14/02-31, видана державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Філатовою Іванною Іванівною 26 червня 2024 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частку квартири під номером АДРЕСА_1 з тих підстав, що прізвище померлої відмінне від прізвища, яке зазначене в свідоцтві про народження спадкоємиці, відтак неможливо встановити безспірний факт наявності родинних відносин між ними – що вони є рідними матір`ю та донькою та до спадкової справи не подана довідка з останнього місця реєстрації померлої, яка підтверджувала б фактичне прийняття спадщини іншими спадкоємцями.
Щодо вимоги про встановлення факту родинних відносин суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника тощо. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.
Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, що відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками).
Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має юридичне значення для реалізації спадкових прав позивача. Як убачається з матеріалів справи, у поданих до суду свідоцтвах про народження та архівних довідках про реєстрацію актових записів про народження позивача та її матері зазначені ідентичні дані щодо дати народження, місця реєстрації та інших обставин, що свідчить про їх спорідненість, незважаючи на неточності та помилки в правописі прізвища та імені матері позивачки, які допущені, ймовірно через орфографічну помилку при їх перекладі з російської на українську мову.
Факт родинних відносин також підтверджується показами свідків, які належать до родини позивача та її матері і тривалий час проживали поруч та безпосередньо знали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що узгоджується з іншими доказами у справі.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вони є належними, допустимими та взаємопов`язаними, об`єктивно узгоджуються між собою і дають підстави вважати доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про визнання права на 1/5 частку квартири в порядку спадкування суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 13 листопада 2000 року Органом приватизації сільськогосподарського кооперативу «Білогородка» було видане Свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передано у спільну сумісну власність ОСОБА_4 та членам його сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_2 по 1/5 частці кожному нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації та записане в реєстрову книгу № 36/2 від 18.04.2001 року.
Як вже було встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 87 років померла мати позивача ОСОБА_2 та після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на 1/5 частку квартири в АДРЕСА_2 .
За життя ОСОБА_2 заповіту не складала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76389505 від 28 березня 2024 року.
Спадкова справа № 88/2024 після смерті ОСОБА_2 була заведена 28 березня 2024 року Вишневою державною нотаріальною конторою, номер у спадковому реєстрі 72215919, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 76391022 від 28 березня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Поте постановою державного нотаріуса Філатової І.І. від 26 червня 2024 року за вих. № 983/02-14/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що за поданими документами неможливо встановити родинні відносини та не подана довідка з останнього місця реєстрації померлої, неможливо встановити факт прийняття спадщини шляхом реєстрації з померлим за однією адресою на день його смерті іншими спадкоємцями.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особа, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, у визначений ст. 1270 ЦК України строк, позивач ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею першої черги, а також інші спадкоємці, із заявами про прийняття спадщини або відмову від її прийняття після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , до нотаріальної контори не звертались.
Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно зі спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.
Як вбачається з відповіді на запит нотаріуса Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області за вих. № 04-19/686 від 28.03.2024 року щодо реєстрації за адресою АДРЕСА_2 місця проживання померлої ОСОБА_2 у відділі така інформація відсутня.
При цьому, відповідно до довідки Білогородської сільської ради № 63 від 19.09.2003 року, станом на дату смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спільно проживала, починаючи з 1991 року, без реєстрації місця проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначену обставину також підтвердили і свідки під час їх допиту в залі суду 10.12.2025 року.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що останнім місцем проживання ОСОБА_2 станом на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 є: . АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 3.20 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (у редакції, чинній станом на день відкриття спадщини та звернення позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом), у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
Як вбачається з паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Києво-Святошинським РВ УМВС України в Київській області 26.01.2000 року на ім`я позивача ОСОБА_1 , остання з 28.08.1973 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).
Доказів зняття позивача ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 до дня смерті ОСОБА_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , матеріали справи не містять.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги, яка постійно проживала разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Отже, вона відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 , до складу якої входить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Надаючи оцінку, враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач позбавлена об`єктивної можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати право власності на спадкове майно у позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, приймаючи до уваги, що позивач з вимогами щодо розподілу судових витрат не зверталася, суд вважає за недоцільне на даний час вирішувати питання щодо їх покладення на відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1233, 1234, 1236, 1254, 1261, 1265, 1268, 1269 ЦК України, ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білгородської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Білгородської сільської ради Бучанського району Київської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити юридичний факт родинних відносин, а саме, факт того, що ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/5 частки у праві власності на квартиру під АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Ірина КОЗАК