Справа №521/250/26
Провадження №3/521/701/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючого судді Тополевої Ю.В., 
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

В провадження Хаджибейського районного суду міста Одеси перебувають матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 554196 від 29.12.2025 року вбачається, що 29.12.2025 року, о 17 годині 40 хвилин, за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 15, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Nubira, д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано на прилад Alcotest Drager 7510. Результат тесту 1,80% проміле, чим порушив п. 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306.
ОСОБА_1 та його представник у відкрите судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення повідомлення у додаток «Viber» та особистою розпискою представника Казнодія З.В. 
19.02.2026 року за допомогою засобів електронного зв`язку, на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Стецюка С.Б. про відкладення судового засідання, обґрунтоване зайнятістю останнього у судовому процесі в Одеському апеляційному суді по справі № 522/4808/25. Разом із цим, жодних доказів на підтвердження зайнятості представника ОСОБА_1 адвоката Стецюка С.Б. в інших судових процесах, щоб надавало суду підстави визнання поважними причин неявки в судове засідання не надано. 
При цьому, суд звертає увагу, що судом за клопотанням представника Казнодія З.В. вже відкладалось судове засідання, призначене на 29.01.2026 року у зв`язку із необхідністю прибуття в судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, з моменту ознайомлення з матеріалами справи представником Казнідя З.В. останнім та/або Казнодієм З.В. не було надано жодних заперечень щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 554196 від 29.12.2025 року.
За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання, призначеного на 19.02.2026 року, а дії представника ОСОБА_1 є зловживанням своїми процесуальними правами, які виражаються у безпідставному затягуванні та перешкоджанні розгляду справи.
Проаналізувавши докази в їх сукупності, та давши їм оцінку, суд вважає що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП передбачено, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п. п. 2.5, 2.9 а «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
До суду разом з протоколом серії ЕПР1 № 554196 від 29.12.2025 року було надано відеозаписи з портативних реєстраторів №471366, №471665, результат газоаналізатору Alcotest Drager 7510, ARLM 0428, ARMC 0309 від 29.12.2025 року, Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
Вивчивши відеозаписи, долучені співробітниками поліції до протоколу, судом встановлено, що 29.12.2025 року, о 17 годині 40 хвилин, за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 15, м. Одеса, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chevrolet Nubira, д.н.з. НОМЕР_2 .
Встановлено, що у працівників поліції, виникли підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в останнього були наявні ознаки запаху алкоголю з порожнини рота.
На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 погодився. 
На відеозаписах наданих працівниками поліції в повному обсязі зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, зокрема його початок і кінець.
Згідно результату газоаналізатору Alcotest Drager 7510, ARLM 0428, ARMC 0309 від 29.12.2025 року вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю, у останнього було виявлено 1,80 % проміле.
Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, з результатами огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору Alcotest Drager 7510, ARLM 0428, ARMC 0309 від 29.12.2025 року, ОСОБА_1 погодився.
З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 7510, ARLM 0428, ARMC 0309 від 29.12.2025 року, вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 1,80 проміле, з результатом якого останній погодився, що підтверджується його підписом в акті.
Чек приладу газоаналізатору Alcotest Drager 7510, ARLM 0428, ARMC 0309 від 29.12.2025 року,Акт огляду на стан алкогольного сп`янінняз використанням спеціального технічного приладу та протокол про адміністративне правопорушення, підписані ОСОБА_1 без жодних зауважень, що фактично підтверджує його згоду з результатом проведеного огляду.
29.01.2026 року представником ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати в Управлінні патрульної поліції в Одеській області наступні документи на газоаналізатор Драгер 7510 ARLM 0428, а саме: Свідоцтво про повірку; Сертифікат відповідності (за модулем F або В); Сертифікат перевірки типу (за модулем В); Декларація відповідності вимогам Технічного регламенту (затвердженого Постановою КМУ № 94 від 13.01.2016 року); Паспорт приладу та Інструкцію з експлуатації; Витяг з Державного реєстру, що зазначений прилад - газоаналізатор Драгер 7510 ARLM 0428 внесений до Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки (3ВТ).
Разом із цим суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання, виходячи з наступного.
Частиною 1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показ; 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Статтею 17 вказаного Закону врегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно якої передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Стаття 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки.
Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.
Калібрування вторинних та робочих еталонів проводиться в порядку, встановленому нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.
Калібрування та оформлення його результатів проводяться відповідно до національних стандартів, гармонізованих з відповідними міжнародними та європейськими стандартами, та документів, прийнятих міжнародними та регіональними організаціями з метрології.
Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, а калібрування - приведення засобу вимірювальної техніки до певних стандартів.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
У Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, дозволених для застосування на території України міститься інформація щодо особи, відповідальної за введення медичних виробів в обіг, а саме ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який є офіційним представником виробника, на медичні вироби «Газоаналізатори Drager Alсotest», зокрема газоаналізатор «Alcotest Drager 7510»
На офіційному сайті ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», який надає послуги сервісного центру для гарантійного та післягарантійного обслуговування приладів алко- та наркодіагностики Drager зазначено, що для використання приладів у професійній діяльності у підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я та службах охорони праці та безпеки підприємств необхідне своєчасне проведення операцій «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.
Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить 1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).
У матеріалах справи міститься роздруківка результату (чек) газоаналізатора приладу Alcotest Drager 7510, ARLM 0428, ARMC 0309 від 29.12.2025 року, з якої вбачається, що останнє калібрування було 10.07.2025 року.
Згідно п. 5 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВСУ, МОЗУ від 09 листопада 2015 року №1452/73 перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозаписів з місця події, такої вимоги ОСОБА_1 не заявляв.
Крім цього, згідно з наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, Drager Safety AG & Co. KGaA - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори, в тому числі «Alcotest 7510».
Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 7510», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 , тому клопотання про витребування доказів підлягає залишенню буз задоволення.
Суд також звертає увагу, що обв`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відтак, обов`язок доказування покладено на органи Національної поліції (ст.255 КУпАП).
Суд не вправі самостійно збирати додаткові докази, випробовувати документи.
Матеріали справи містять достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 29.12.2025 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового підтвердження/спростування доказами, які просить витребувати представник ОСОБА_1 .
Крім того, 29.01.2026 року представником Казнодія З.В. було подано клопотання, в якому просив суд викликати та допитати у відкритому судовому засіданні в якості свідка поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Одеській області ОСОБА_2 та її напарника – сержанта поліції, прізвище якого не встановлено.
Разом із цим, суд зазначає, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.
Натомість, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.
Таким чином, обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.
Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Оскільки поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Одеській області Жулавською О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення, а також вказані відомості щодо подій вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відображені та зафіксовані на бодікамери, відеозаписи яких долучено до справи, суд вважає, що виклик поліцейських, якими складені відповідні матеріали не є необхідним, а їх показання, надані суду в якості свідка, в подальшому не будуть вважатися неупередженими.
На підставі викладеного, суд вважає, що клопотання про виклик свідка не підлягає задоволенню з викладених вище підстав.
Таким чином, судом встановлено, що вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст. 255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
За таких обставин, суддя приходить до висновку, що своїми діями водій ОСОБА_1  порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджує правомірність складення відносно нього протоколу серії ЕПР1 №554196 від 29.12.2025 року.
Також необхідно зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
Аналогічна правова позиція щодо неточностей відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративного правопорушення, висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та у постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17. 
Таким чином, суд вважає, що матеріали справи в повному обсязі підтверджують факт вчинення водієм ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, суд вважає необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Керуючись ст.ст. 130, 24, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначеного у постанові.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         Ю.В. Тополева