Справа № 278/3054/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області Головуючого судді Буткевича М.І., за участі секретаря судового засідання Беляєвої А.М., позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника позивачів ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим представником позивачів – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про визначення способів участі діда і баби у вихованні онуки та спілкуванні з нею,
в с т а н о в и в
Позивачі звернулися з позовом, в якому просять визначити способи участі діда ОСОБА_1 та баби ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з онукою – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_6 , перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . За час перебування з відповідачкою у шлюбі в них народилась донька – ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Позивачі являються бабою та дідом ОСОБА_5 . Шлюб між відповідачкою та сином позивачів – ОСОБА_6 , рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2024 року розірвано.
Онука позивачів після розірвання шлюбу між батьками залишилась проживати з матір`ю. Після розірвання шлюбу, між позивачами та відповідачкою склались неприязні стосунки, а тому виникають конфлікти та непорозуміння щодо побачень баби та діда з онукою. 
24 лютого 2025 року представником позивачів було подано заяву до Служби у справах дітей Житомирської міської ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з онукою. В травні 2025 року надійшла відповідь, в якій Служба у справах дітей ЖМР вказала, що не має повноважень встановлювати графік побачень онуки з бабою та дідом та повідомила про необхідність звернення до суду для вирішення даного питання в судовому порядку. Саме тому, для захисту порушеного права, позивачі звернулися до суду з даним позовом. 
Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
28.07.2025 року відповідачкою було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому остання частково визнала позов з наступних підстав.
Позовні вимоги позивачів являють собою визначення способів виховання та спілкування з онукою ОСОБА_7 у вигляді перебування дитини, в тому числі, за місцем проживання позивачів. Отже, необхідно з`ясувати, чи мають позивачі власне житло придатне для перебування там дитини. Так, позовна заява не містить документів, що підтверджують наявність житла у позивачів. 
Додатково необхідно також врахувати вік позивачів, а саме 62 роки ОСОБА_1 та 58 років ОСОБА_2 , та можливість забезпечити дитині належні умови перебування з ними, стан здоров`я позивачів, оскільки позивачі бажають проводити в літній час два тижня канікул разом з онукою. Позивачами не додано належних доказів на підтвердження стану здоров`я. 
Також Позивачами не додано належних доказів на підтвердження матеріального становища для виховання онуки. Відсутні також характеристики позивачів, з яких би суд міг зробити висновок про спроможність останніх піклуватися про дитину. 
Відповідачка звертає особливу увагу суду на стан здоров`я дитини. Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 07.04.2025 року, виданого лікарем ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз: порушення психологічного розвитку з недорозвиненим мовленням. Також, відповідно до Довідки КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новогуйвинської селищної ради від 24.07.2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_9 , яка здійснює догляд за дитиною, виконує необхідні обстеження та призначення лікарів. Дитина дійсно спостерігається за місцем проживання з приводу затримки психологічного та мовленнєвого розвитку та потребує медично-соціальних заходів та сприятливої родинної атмосфери. 
Також позивачами в належний спосіб, передбачений чинним цивільно-процесуальним законодавством, не доведено факт вчинення перешкод позивачам у спілкуванні з дитиною відповідачем. 
На підставі викладеного, враховуючи той факт, що дитина занадто мало спілкувалася з дідом та бабою, має проблеми зі здоров`ям, не має з позивачами сталих довірливих стосунків, має певні особливості розвитку, перебування дитини без матері може шкодити інтересам дитини. 
До того ж, відповідачка звертає увагу суду на те, що під час перебування останньої у шлюбі з ОСОБА_6 , їй стало відомо про те, що колишній чоловік має рідного брата, ОСОБА_10 . Згідно даних Судової влади останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 12.09.2022 року (суддя Буткевич М. І.), по справі № 278/67/20. Таким чином, на думку відповідачки, перебування малолітньої дівчинки в будинку з особою, яка обвинувачується у вказаному злочині може мати негативний вплив.
Позивачі та їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Також зазначили, що визначений графік спілкування з дитиною у висновку органу опіки та піклування Житомирської міської ради не на стільки відповідає інтересам дитини, як той, що зазначений у позовній заяві.
Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися. 
Представник третьої особи служби у справах дітей Житомирської міської ради у судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. При прийнятті рішення підтримують висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.01.2026 року № 108 «Про затвердження висновку щодо визначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 способу участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_5 ».
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що згідно витягу з актового запису про народження батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10), а батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).
Тобто позивачі є рідними дідом та бабою малолітньої ОСОБА_5 .
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24.10.2024 року розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с. 12).
Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування, щодо визначення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 способу участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_5 № 108 від 21.01.2026 року ОСОБА_9 із дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровані та проживають у будинку, що належить бабі зі сторони матері, - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , де створено належні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до повідомлення комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новогуйвинської селищної ради, законним представником ОСОБА_5 подано декларацію та обрано лікаря, який надає первинну медичну допомогу. Відповідно до характеристики, наданої Житомирським дошкільним навчальним закладом № 30, Кіра дошкільний навчальний заклад відвідувала нерегулярно, на даний час з 08 серпня 2025 року заклад не відвідує. При спробі з`ясування у матері причин не відвідування дитиною закладу, вона не відповідала на телефонні дзвінки.
Відповідно консультаційного висновку спеціаліста від 07 квітня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має діагноз: порушення психологічного розвитку з недорозвиненим мовленням. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають у власному будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; у будинку за вказаною адресою відповідно до акта обстеження умов проживання від 15 січня 2026 року, наданого службою у справах дітей Глибочицької сільської ради, створено належні умови для проживання дитини. 
Враховуючи вік дитини, виходячи з її інтересів, виконавчий комітет міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : спілкування кожної першої та четвертої суботи місяця - з 10 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин без присутності матері за місцем проживання діда та баби або на нейтральній території, за згодою обох сторін ними може бути визначений додатковий порядок побачень діда та баби з онукою.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Загальні засади регулювання сімейних відносин визначено у статті 7 СК України, згідно з якою дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.
Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а також заперечення на позов, суд приймає до уваги те, що частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).
Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).
Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда та виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.
У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.
Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.
Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України, ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).
Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а батьки не мають права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Отже, на підставі оцінки сукупності досліджених доказів, суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивачів з онукою не лише не перешкоджатиме її нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки роль родичів старшого покоління у вихованні дитини є надзвичайно важливою. Відсутність баби та діда в житті дитини не відповідає її інтересам.
Суд зазначає, що баба та дід мають законне право на спілкування зі своєю онукою, та на участь у їх вихованні. Спілкування позивачів із онукою буде сприяти її повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як батьків, так і бабусі та дідуся, забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної стабільності.
Окрім того, судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про негативний вплив позивачів на виховання та розвиток онуки, становили загрозу з боку позивачів життю, здоров`ю, фізичному та психоемоційному розвитку дитини. Відповідачем таких доказів у відповідності до ст.77-81 ЦПК України суду не надано.
Суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивачів у вихованні малолітньої онуки, що не суперечить інтересам дитини.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку визначити наступні способи участі діда ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та баби - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у вихованні та спілкуванні з онукою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
?кожна перша, третя субота місяця - з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання баби та діда, з можливістю проводити час в розважальних закладах, парках та місцях відпочинку в присутності матері;
?кожна друга, четверта неділя місяця - з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання баби та діда з можливістю проводити час в розважальних закладах, парках та місцях відпочинку в присутності матері;
?на період канікул – два тижні літніх канікул – з 01 серпня по 15 серпня – з метою оздоровлення дитини, без участі матері;
?побачення на день народження дитини кожного року - ІНФОРМАЦІЯ_7 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.;
?побачення ІНФОРМАЦІЯ_8 (день народження діда) та ІНФОРМАЦІЯ_9 (день народження баби) з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.;
?якщо баба, дід не мають змоги забрати дитину у визначений час побачення, то цей час відкладається на інший;
?під час хвороби дитини - баба, дід, мають право відвідувати дитину за місцем її перебування за попередньою домовленістю з матір`ю;
?можливість вільного спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв?язку у вечірній час з урахуванням можливості дитини у самостійному спілкуванні.
Суд вважає, що визначений судом спосіб участі бабусі та дідуся у вихованні онуки та спілкуванні із нею у повній мірі відповідає інтересам як бабусі і дідуся, так і онуки, а також є достатнім для забезпечення участі бабусі і дідуся у процесі її виховання.
Суд вважає, що визначений порядок та спосіб участі бабусі і дідуся у спілкуванні та вихованні дитини є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків між родичами. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як такі, що ґрунтуються на законі, підтвердженні встановленими обставинами та перевірені наданими доказами.
Судові витрати судом розподіляються між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки, точно визначити розмір задоволених вимог немайнового характеру неможливо, суд покладає їх в рівних частинах на сторони.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 159, 257, 263 СК України, ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 258, 259, 263-265, 353-355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в
Позовну заяву, подану представником позивачів – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про визначення способів участі діда і баби у вихованні онуки та спілкуванні з нею задовольнити.
Визначити наступні способи участі діда ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) та баби - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) у вихованні та спілкуванні з онукою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
?кожна перша, третя субота місяця - з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання баби та діда, з можливістю проводити час в розважальних закладах, парках та місцях відпочинку в присутності матері;
?кожна друга, четверта неділя місяця - з 10:00 години до 18:00 години за місцем проживання баби та діда з можливістю проводити час в розважальних закладах, парках та місцях відпочинку в присутності матері;
?побачення на день народження дитини кожного року - ІНФОРМАЦІЯ_7 з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.;
?побачення ІНФОРМАЦІЯ_8 (день народження діда) та ІНФОРМАЦІЯ_9 (день народження баби) з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.;
?якщо баба, дід не мають змоги забрати дитину у визначений час побачення, то цей час відкладається на інший;
?під час хвороби дитини - баба, дід, мають право відвідувати дитину за місцем її перебування за попередньою домовленістю з матір`ю;
?можливість вільного спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв?язку у вечірній час з урахуванням можливості дитини у самостійному спілкуванні.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Роз`яснити сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування бабусі та дідуся з онуками, з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків дітей.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя         М.І.Буткевич