Справа № 420/23094/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження, визначеного ст. 262 ч.5 КАС України, адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа», в якому позивач просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» за рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 24.04.2025 року №4 суму штрафу 34 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 24.04.2025 року №4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» було застосовано суму штрафу 34 000 грн. Водночас, відповідач своєчасно суму штрафу не сплатив, що стало підставою для звернення Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області до суду із зазначеним адміністративним позовом.
Ухвалою суду по справі №420/23094/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Зазначеною ухвалою відповідачу було запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.
За п.2) ч.3 ст.124 КАС визначено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Копію ухвали суду про відкриття позовного провадження у справі було направлено відповідачу за адресою, зазначеною в адміністративному позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65006, м. Одеса, вул. Червонослобідська, 88. Поштове відправлення було доставлено за зазначеною адресою відповідача, однак не було вручено з незалежних від суду причин, про що свідчить довідка Укрпошти форми ф.20, та повернулось на адресу суду 22.08.2025 року.
Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження по справі №420/23094/25 було також оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Однак, ні у визначений судом строк в ухвалі про відкриття провадження у справі, ні станом на час розгляду справи по суті, від відповідача відзиву на позовну заяву, будь-яких пояснень по суті спірних правовідносин або доказів на спростування заявлених контролюючим органом позовних вимог, до суду не надходило. 
З огляду на вищезазначене суд вважає, що ним було вжито всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України для повідомлення відповідача про розгляд адміністративної справи та реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави суду розглядати справу за наявними в ній матеріалами та доказами.
Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд у справі встановив наступне.
До Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшло звернення громадянина Віктора Підгайного від 18.03.2025 №П-298 з проханням провести перевірку цін в аптеці ТОВ «Сунай Хельскеа» за адресою: вул. Краснослобідська, 88, м.Одеса.
Листом від 20.03.2025 року Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області звернулося до Держпродспоживслужби України з проханням надання погодження на проведення позапланової перевірки у ТОВ «Сунай Хельскеа» на підставі звернення громадянина Віктора Підгайного від 18.03.2025 №П-298, внаслідок чого листом Держпродспоживслужби України від 21.03.2025 року було погоджено проведення позапланового заходу. 
На підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області «Про проведення позапланової перевірки» №749 від 27.03.2025 року та направлення №488 від 27.03.2025 року, посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області в період з 01.04.2025 року по 02.04.2025 року було доручено здійснити позапланову перевірку за додержанням законодавства про ціни і ціноутворення аптеки ТОВ «Сунай Хельскеа».
За результатами проведення планової перевірки за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері формування, встановлення та застосування державних регульованих цін уповноваженими особами позивача було складено Акт від 02.04.2025 року (далі – Акт), яким встановлено порушення абз.3 ст.11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а саме: посадовими особами Головного управління було вручено під відеозапис документи на проведення позапланової перевірки уповноваженій особі - Петеляк Ганні Анатоліївні (з її слів - директору ТОВ «Сунай Хельскеа»), яка від підпису про отримання документів відмовилась. Під час спроби розпочати позаплановий захід директором Петеляк Г.А. було відмовлено у сприянні розгляду звернення споживача та наданні будь-якої інформації стосовно предмету скарги, а саме наданні необхідної інформації про лікарські засоби за переліком викладеним у скарзі споживачки. Директору Петеляк Г.А. було запропоновано надати необхідні документи на електронну адресу та в паперовому вигляді до 02.04.2025 року, водночас 02.04.2025 року на електронну адресу та в паперовому вигляді не було надано будь-яких документів від ТОВ «Сунай Хельскеа», зокрема, не були надані правовстановлюючі документи, наказ на призначення на посаду директора, договори з постачальниками лікарських засобів, прибуткові та видаткові накладні на лікарські засоби, що є предметом скарги. 
В Акті зазначено, що вищевказані дії підприємства створили перешкоди для виконання посадовими особами Головного управління, яка здійснювали позапланову перевірку, своїх функціональних обов`язків, внаслідок чого не уявилось можливим перевірити формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на лікарські засоби, які стали предметом скарги.
Вказаний Акт було направлено на адресу відповідача рекомендованим листом.
Крім того, листом від 07.04.2025 року Головне управління повідомило відповідача про дату, час та місце розгляду справи про порушення законодавства про ціни і ціноутворення. 
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про формування встановлення та застосування державних регульованих цін було прийнято рішення №4 від 24.04.2025, яким вирішено застосувати до ТОВ «Сунай Хельскеа» суму штрафу - 34 000,00 грн, яка протягом 15 календарних днів з дня отримання цього рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету.
Копію вказаного рішення було вручено особисто представнику відповідача 14.05.2025 року.
У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив штраф у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Згідно приписів частини 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 ч. 2 КАС України).
Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши адміністративний позов та надані в його обґрунтування письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За ч.2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфер ціноутворення, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері ціноутворення визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V) та Законом України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 року №5007-VI (далі - Закон №5007-VI).
Так, згідно ч 1 ст. 16 Закону №5007-VI органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Згідно з ч.2 ст.16 Закону №5007-VI повноваження та порядок діяльності уповноважених органів, права та обов`язки їх посадових осіб, які здійснюють державний контроль (нагляд) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та державне спостереження у сфері ціноутворення, визначаються цим Законом, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та іншими законами.
Статтею 17 Закону №5007-VI визначено основні функції уповноважених органів, а саме: 1) виконання контрольно-наглядових функцій за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; 2) здійснення державного спостереження у сфері ціноутворення; 3) запобігання порушенням у сфері ціноутворення.
Положеннями ст.18 Закону № 5007-VI встановлено, що уповноважені органи мають право:
1) проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки: достовірності зазначеної у документах інформації про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, показників реєстраторів розрахункових операцій та інших документів незалежно від способу подання інформації, пов`язаних з формуванням, встановленням та застосуванням державних регульованих цін; наявності виписки або витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також документів, що посвідчують особу, в посадових осіб;
2) одержувати відповідно до законодавства у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час проведення перевірки;
3) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії документів та інші відомості, необхідні для здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, документів, що можуть підтверджувати їх порушення, платіжних доручень, квитанцій, що підтверджують факт перерахування до бюджету коштів у разі застосування адміністративно-господарських санкцій, а також довідки, підготовлені суб`єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в повному обсязі інформацію та документи, необхідні для виконання покладених на них функцій;
5) вимагати від суб`єктів господарювання, що перевіряються, усунення виявлених порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
6) приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
7) надавати органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін;
8) звертатися до суду з позовами про стягнення до бюджету коштів у разі прийняття рішення про порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.20 Закону №5007-VI до суб`єктів господарювання уповноваженими органами застосовуються адміністративно-господарські санкції за невиконання приписів уповноважених органів або створення перешкод для виконання покладених на них функцій - штраф у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Наведена норма Закону №5007-VI не суперечить ч. 1 ст. 12 Закону №877-V, якою передбачено, що невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.
Як було встановлено судом під час розгляду справи, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області №4 від 24.04.2025 року до товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» було застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у розмірі 34 000,00 грн. на підставі п.4 ч.1 ст.20 Закону №5007-VI та ч.9 ст.7 Закону №877-V внаслідок створення підприємством перешкод для виконання покладених функцій на посадових осіб Головного управління шляхом ненадання документів (інформації) необхідних для здійснення позапланової перевірки.
При цьому, відповідач у добровільному порядку суму штрафу в розмірі 34 000, 00 грн не сплатив. До суду також не надано докази оскарження цього рішення у судовому порядку.
Враховуючи те, що відповідач добровільно не сплатив суму штрафу, накладеного на нього вищевказаним рішенням Головного управління від 24.04.2025 року №4, то суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області та стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення у вигляді штрафу на суму 34 000,00 грн.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257-258, 262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби Одеській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення – задовольнити.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» суму штрафу у розмірі 34 000,00 грн., визначену рішенням про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення від 24.04.2025 року №4 в дохід державного бюджету Одеської міської ТГ (отримувач ГУК в Од.обл./м.Одеса/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку (ІВАN) UА518999980313050106000015744, код класифікації доходів бюджету 21081100, найменування коду класифікації доходів бюджету «Адміністративні штрафи та інші санкції»). 
Розподіл судових витрат не проводити.
Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Повне найменування сторін по справі:
Позивач - Головне управління Держпродспоживслужби Одеській області (65042, м.Одеса, 7-а Пересипська, 6, код ЄДРПОУ 40342996).
Відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Сунай Хельскеа» (65006, м.Одеса, вул. Краснослобідська, 88, код ЄДРПОУ 43498167).

Суддя О.В. Білостоцький