ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2026 р. Справа№ 910/6109/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Пономаренка Є.Ю.
суддів: Барсук М.А. 
Руденко М.А. 

при секретарі судового засідання Муковоз В.І., 
за участю представників:
від позивача - Шевченко Ю.А., Музичук Л.В.,
від відповідача - представник не прибув,
від третьої особи-1 - представник не прибув;
від третьої особи-2 - Дячок С.М.,
від третьої особи-3 - Антоненко А.В., 
розглянувши матеріали апеляційних скарг ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/6109/25 (суддя Гумега О.В., повне рішення складено - 12.11.2025) за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива", третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи.

ВСТАНОВИВ наступне.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач, Фонд) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач, Шевченківська РДА) про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи -ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент вчинення реєстраційної дії припинення юридичної особи ПАТ "ЕРДЕ БАНК" в результаті її ліквідації, ПАТ "ЕРДЕ БАНК" мав актив у вигляді права вимоги за Кредитним договором №178/11-КЛ від 04.10.2011 (укладеним між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп"), який забезпечений іпотекою за Іпотечним договором від 07.10.2011 (укладеним між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ОСОБА_1 ). За наведених обставин позивач вважає, що процедуру ліквідації ПАТ "ЕРДЕ БАНК" було здійснено неналежним чином, тому до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань необхідно внести зміни про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи. Позивач вважає, що вимоги кредиторів ліквідованого банку можуть бути задоволені лише після відміни державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/6109/25 позов задоволено повністю; відмінено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК" в результаті ліквідації.
Суд першої інстанції, встановивши наявність у ПАТ "ЕРДЕ БАНК" на момент вчинення реєстраційної дії припинення юридичної особи в результаті її ліквідації активу у вигляді права вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011, який був забезпечений іпотекою за Іпотечним договором від 07.10.2011, а також дійшовши висновку, що внесений до ЄДР запис про припинення юридичної особи Банку в результаті ліквідації наразі перешкоджає заходам, які спрямовані на задоволення вимог кредиторів ПАТ "ЕРДЕ БАНК", тоді як відміна державної реєстрації припинення юридичної особи ПАТ "ЕРДЕ БАНК" відновить можливість вжиття Фондом заходів для часткового задоволення вимог кредиторів ПАТ "ЕРДЕ БАНК" за рахунок майна, що залишилось у Банку, задовольнив позов.
Не погодившись з прийнятим рішенням, третя особа - 2 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС" посилається на те, що одне тільки скасування рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №367/145/13 не є підставою для поновлення прав вимоги за Кредитним договором, які забезпечені цією іпотекою, оскільки Іпотечне майно, яке набуте банком, було реалізовано, грошові кошти було отримано ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та направлено на задоволення вимог кредиторів банку, а право вимоги залишку боргу було переуступлено третій особі.
Отже, як вказує скаржник, після здійснення вищевказаних заходів ПАТ "ЕРДЕ БАНК" право вимоги за Кредитним договором перейшло до третьої особи - Компанії з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", а іпотеку було припинено.
Також, скаржник вказує про порушення судом першої інстанції норми процесуального права (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України) в частині заборони суду виходити за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві Фонду серед обставин, на яких ґрунтувалися позовні вимоги, була відсутня така обставина, як ухвалення 29.03.2023 Верховним Судом у справі №367/1748/18 рішення про витребування земельної ділянки з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" на користь ОСОБА_1 .
Крім цього, не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду.
Апеляційна скарга, з посиланням на рішення у справі №910/2995/24 (про стягнення збитків), обґрунтована тим, що земельна ділянка була реалізована в процедурі ліквідації банку, тобто для задоволення вимог за зобов`язанням, яке вона забезпечувала.
Таким чином, апелянт вважає відсутніми у Банку прав вимоги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 залучено до участі у даній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .
В судовому засіданні представник апелянтів - третіх осіб 2, 3 у справі підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційних скарг заперечили та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційні скарги без задоволення.
Відповідач та третя особа 1 правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (ухвали суду від 09.03.2026) до електронних кабінетів вказаних осіб.
Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від відповідача та третьої особи 1 сторін до суду не надійшло.
Слід також зазначити, що явка представників вказаних осіб не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.
Враховуючи належне повідомлення відповідача та третьої особи 1, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, проте оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід скасувати та прийняти нове - про задоволення позову, з наступних підстав.
04.11.2011 між Публічним акціонерним товариством "ЕРДЕ БАНК" (кредитодавець/ Банк/ ПАТ "ЕРДЕ БАНК") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Консалтинг Груп" (позичальник/ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп") укладено "Договір зростання" Кредитний договір № 178/11-КЛ, за умовами якого Товариству з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Консалтинг Груп" (далі - ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп") відкрито кредитну лінію (далі - Кредитний договір) (а.с. 61-64 т. 1).
На забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп" за вказаним Кредитним договором, 07.10.2011 між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець/ ОСОБА_1 ) укладено Іпотечний договір б/н, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Побединською В. О. за реєстровим № 1159 (далі - Іпотечний договір) (на звороті а.с. 64 - а.с. 67 т. 1), відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку ПАТ "ЕРДЕ БАНК" об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, що розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада (на території міста), яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯГ № 194263, виданого Бучанською селищною радою, цільове призначення - під житлову забудову (далі - предмет іпотеки/ Земельна ділянка).
Постановою Правління Національного банку України від 09.01.2013 № 4 прийнято рішення "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.01.2013 № 3 призначено уповноважену особу на ліквідацію ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 у справі № 367/145/13-ц позовні вимоги ПАТ "ЕРДЕ БАНК" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп", про стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором від 04.10.2011 № 178/11-КЛ звернуто стягнення на земельну ділянку, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, вартістю 6 277 289,00 грн, без урахування ПДВ, цільове призначення - під житлову забудову, яка розташована за адресою: Київська область, Бучанська селищна рада, та належить ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, серія ЯГ № 194263, шляхом визнання права власності на неї за ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
29.12.2015 Першою українською міжрегіональною товарною біржею проведено електронні торги з продажу майна ПАТ "ЕРДЕ БАНК", а саме земельної ділянки площею 3,8452 га, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, що знаходиться за адресою: м. Буча, Київська область.
Згідно з протоколом проведення аукціону від 29.12.2015 № 15/Е12-29 переможцем аукціону визначено ТОВ "Южний електротехнічний завод", ціна продажу майна - 15 665 000,00 грн.
14.01.2016 між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "Южний електротехнічний завод" укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Прокопенко Л. В. за реєстровим № 22, згідно з яким ТОВ "Южний електротехнічний завод" набуло у власність земельну ділянку площею 3,8452 га, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, що знаходиться за адресою: м. Буча, Київська область.
14.01.2016 право власності на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за ТОВ "Южний електротехнічний завод" (номер запису про право власності 12928867).
На підставі Договору суперфіція б/н від 01.01.2017 року, укладеного між ТОВ "Южний електротехнічний завод" та ТОВ "Кирсан ЛТД", державним реєстратором Бучанської міської ради Київської області Лозінським А. Ю. внесено запис про інше речове право № 21459207 щодо права забудови земельної ділянки (суперфіцій) за ТОВ "Кирсан ЛТД".
Рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 у справі №367/145/13-ц, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 20.06.2018, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2013 року, яким задоволено позовні вимоги ПАТ "ЕРДЕ БАНК" про звернення стягнення на предмет іпотеки, скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди виходили з того, що:
- можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема, із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України);
- стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності;
- при цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження, зокрема пункт 7.4 в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку"). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України №6-1851цс15 від 30 березня 2016 року, № 6-1219цс16 від 14 вересня 2016 року, №6-1685цс16 від 21 вересня 2016 року, №6-1243цс16 від 28 вересня 2016 року, №6-504цс16 від 12 жовтня 2016 року, які згідно зі статтею 360-7 ЦПК України є обов`язковими для усіх судів України;
- враховуючи вищезазначене, для правильного вирішення даної справи суду слід було з`ясувати, чи звертався банк до державного реєстратора для реєстрації права власності на іпотечне майно та чи наявні у державного реєстратора підстави для відмови в державній реєстрації, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень";
- судова колегія з`ясувала цю обставину при розгляді апеляційної скарги. Як пояснив представник позивача, іпотекодежатель не звертався для реєстрації свого права власності на предмет іпотеки до державного реєстратора, а обрав спосіб захисту свого порушеного права саме шляхом визнання права власності на предмет іпотеки в судовому порядку. Однак, як було зазначено вище, у такий спосіб право позивача не може бути захищене.
З огляду на скасування заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області 28.03.2013 у справі № 367/145/13-ц, у березні 2018 року ОСОБА_1 (іпотекодавець за Іпотечним договором) звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ТОВ "Южний електротехнічний завод", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПАТ "ЕРДЕ БАНК", ТОВ "Кірсан ЛТД", Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, з вимогами визнати за позивачем право власності на земельну ділянку (кадастровий номер - 3210945300:01:128:0112), площею 3,8452 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: Київська область, м. Буча; витребувати з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" зазначену земельну ділянку, скасувати запис про право власності № 5738795 щодо права власності ПАТ "ЕРДЕ БАНК", внесений 14.04.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Бучанського міського управління юстиції Київської області Лозінським А.Ю., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 13117306 від 17.05.2014 року та скасувати запис про право власності № 12928867 щодо права власності ТОВ "Южний електротехнічний завод" на земельну ділянку, внесений 14.01.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 27821722 від 14.01.2016 року (справа № 367/1748/18).
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2021 у справі № 367/1748/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14.06.2022, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ "Южний електротехнічний завод" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ПАТ "ЕРДЕ БАНК", ТОВ "Кірсан ЛТД", Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна - відмовлено.
Постановою Верховного Суд від 29.03.2023 у справі № 367/1748/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 14.06.2022 скасовано, ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ТОВ "Южний електротехнічний завод", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ПАТ "ЕРДЕ БАНК", ТОВ "Кірсан ЛТД", Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Витребувано з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового житлового будинку, яка розташована за адресою: м. Буча, Київська область. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Южний електротехнічний завод" треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ПАТ "ЕРДЕ БАНК", ТОВ "Кірсан ЛТД", Реєстраційна служба Бучанського міського управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокопенко Леся Володимирівна, про визнання права власності на земельну ділянку, скасування записів про право власності на земельну ділянку відмовлено.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.12.2017 № 5334 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про завершення ліквідації АТ "ЕРДЕ БАНК".
13.11.2018 до ЄДР внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ПАТ "ЕРДЕ БАНК" (ідентифікаційний код 34817907).
У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Южний електротехнічний завод" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 19 973 153,20 грн, які які складаються з:
- коштів в сумі 16 449 906,00 грн, які сплачені позивачем за придбання земельної ділянки (гарантійний внесок в сумі 650 000,00 грн, перший платіж в сумі 12 139 468,00 грн, другий платіж в сумі 3 502 132,00 грн державне мито в сумі 156 650,00 грн та адміністративний збір в сумі 1 656,00 грн);
- інфляційних втрат в сумі 2 033 446,71 грн, нарахованих за період з 14.01.2016 по 31.12.2016 на суму сплачених за земельну ділянку коштів в розмірі 16 449 906,00 грн;
- грошових коштів в сумі 1 450 155,49 грн, сплачених позивачем за період з 14.01.2016 по 29.03.2023 у вигляді земельного податку за користування земельною ділянкою;
- судового збору в сумі 39 645,00 грн, сплаченого на підставі постанови Верховного Суду у справі № 367/1748/18 від 29.03.2023.
Позов обґрунтовано тим, що Фонд, який діяв як продавець земельної ділянки відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та здійснив продаж позивачу земельної ділянки (кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, що розташована за адресою: Бучанська селищна рада (на території міста), Київська область), несе відповідальність перед позивачем за спричинені збитки внаслідок вилучення у останнього земельної ділянки за рішенням Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 367/1748/18 та зобов`язаний відшкодувати Товариству збитки, завдані таким вилученням.
21.05.2024 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення у справі №910/2995/24, яким позов задовольнив частково, стягнув з Фонду на користь Товариства збитки в розмірі 17 900 061,49 грн (16 449 906,00 грн, що сплачені позивачем за придбання земельної ділянки та 1 450 155,49 грн, що сплачені позивачем за період з 14.01.2016 по 29.03.2023 у вигляді земельного податку за користування земельною ділянкою) та судовий збір у розмірі 268 499,10 грн, в іншій частині позовних вимог відмовив.
Суд першої інстанції виходив з того, що з 10.01.2013 року всі дії щодо майна та активів ПАТ "Ерде Банк", у тому числі і звернення стягнення на спірну земельну ділянку та продаж її позивачу здійснював Фонд, тому дійшов висновку, що саме відповідач є продавцем такої земельної ділянки, а відтак, в силу приписів ЦК України, саме він зобов`язаний відшкодувати завдані позивачу витребуванням такої земельної ділянки збитки.
Також судом першої інстанції встановлено:
- факт протиправної поведінки Фонду, а саме недотримання процедури набуття права ним власності на предмет іпотеки, який визначений в іпотечному договорі та в статті 37 Закону України "Про іпотеку", встановлений рішеннями апеляційної та касаційної інстанції у справі №367/145/13-ц та в силу приписів статті 75 ГПК України не потребує доведенню;
- причинно-наслідковий зв`язок який полягає в тому, що Фонд є недобросовісним набувачем спірної земельної ділянки, а відтак Товариство, як покупець нерухомого майна, не знало і не могло знати про наявність підстав для вилучення, які виникли до укладення договору, а саме про незаконність прийняття відповідачем у власність вказаного майна;
- Фонд, який діяв як продавець земельної ділянки відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та здійснив продаж позивачу спірної земельної ділянки, несе відповідальність перед Товариством за спричинені збитки внаслідок вилучення у останнього за рішенням Верховного Суду №367/1748/18 від 29.03.2023 земельної ділянки та зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки.
З огляду на вказані обставини, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги про стягнення збитків в розмірі 17 900 061,49 грн, проте дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення 39 645,00 грн витрат зі сплати судового збору, які присуджені до стягнення з позивача на підставі постанови Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №367/1748/18 та інфляційних втрат у розмірі 2 033 446,71 грн., оскільки такі витрати (судовий збір та інфляційні втрати) не є збитками в розумінні статті 224 ГК України та статті 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.
22.10.2024 Північний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою рішення суду першої інстанції скасував у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 2 033 446,71 грн з ухваленням у цій частині нового рішення про задоволення позову, а в іншій частині рішення місцевого господарського суду залишив без змін.
Постановою Верховного Суд від 11.03.2025 у справі №910/2995/24 постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.10.2024 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2024 у справі № 910/2995/24 залишено без змін.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) вважає, що оскільки на підставі остаточного рішення у справі № 367/145/13-ц у ПАТ "ЕРДЕ БАНК" з`явився актив у вигляді права вимоги за Кредитним договором, забезпеченим іпотекою, то процедуру ліквідації ПАТ "ЕРДЕ БАНК" не було здійснено належним чином.
Постанова Верховного Суд від 29.03.2023 у справі № 367/1748/18, згідно якої з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" витребувано на користь ОСОБА_1 . Земельну ділянку, яка є предметом іпотеки за Іпотечним договором, який укладено на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, - прийнята після реєстрації припинення юридичної особи - ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 10.04.2025 № 344 відмінено рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.12.2017 № 5334 "Про затвердження ліквідаційного балансу та звіту про завершення ліквідації АТ "ЕРДЕ БАНК".
Фонд зазначив, що на даний час вимоги кредиторів ПАТ "ЕРДЕ БАНК" не задоволені в повному обсязі. Вимоги кредиторів ПАТ "ЕРДЕ БАНК" можуть бути задоволені лише після відміни державної реєстрації припинення юридичної особи - ПАТ "ЕРДЕ БАНК" на підставі судового рішення, враховуючи, що у Банка після завершення процедури ліквідації залишилось майно.
Посилаючись на наведені обставини, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - позивач/ Фонд) звернувся з даним позовом до Господарського суду міста Києва з вимогою до Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач/ Шевченківська РДА) про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи - ПАТ "ЕРДЕ БАНК" в результаті ліквідації (запис: Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, 13.11.2018, 10711110040022299, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація).
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність у ПАТ "ЕРДЕ БАНК" на момент вчинення реєстраційної дії припинення юридичної особи в результаті її ліквідації активу у вигляді права вимоги за Кредитним договором №178/11-КЛ від 04.10.2011, який був забезпечений іпотекою за Іпотечним договором від 07.10.2011, задовольнив позовні вимоги у цій справі. 
Колегія суддів вважає такі висновки місцевого господарського суду обґрунтованими, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. 
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 ст. 104 ЦК України).
Особливості припинення банку, страховика, кредитної спілки як юридичної особи встановлюються законом (ч. 7 ст. 104 ЦК України).
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Закон України від 23.12.2012 №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який набрав чинності з 21.09.2012, встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (ч. 1 ст. 1 вказаного Закону). 
Згідно зі статтею 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (тут і далі в редакції на час ліквідації Банку) Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет (ч. 1). Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур`єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 2).
Уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов`язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду (ч. 1 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, зокрема, вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб, оновлює інформацію, що міститься у Кредитному реєстрі Національного банку України.
До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку (ч. 2 ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"). 
Виходячи зі змісту наведеної норми ч. 2 ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", активами банку є будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 Цивільного кодексу України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.
Частиною 6 вказаної статті Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).
Відкриті торги - спосіб продажу майна (активів), за якого переможцем (покупцем) стає учасник, що відповідає конкурсним умовам, запропонував за майно (активи) найвищу ціну та взяв на себе виконання конкурсних зобов`язань (п. 2-1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній у цій статті.
Відповідно до частин 2-5 статті 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду. Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів. Ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку. Не пізніше наступного робочого дня після внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про ліквідацію банку Фонд оприлюднює на офіційному веб-сайті Фонду інформацію про завершення процедури ліквідації банку та припинення банку як юридичної особи.
Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 44 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції, чинній на 09.01.2013) Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом. Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.
Відповідно до ч. 1, 6, 7, 8 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (в редакції на час ліквідації Банку):
Банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Національний банк України вносить запис до Державного реєстру банків про ліквідацію банку на підставі отриманого від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.
Відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (в редакції на час державної реєстрації припинення юридичної особи Банку):
державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;
державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.
Загальні засади державної реєстрації та її основні принципи визначені у статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі; публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення.
Частиною 2 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено такі повноваження державного реєстратора:
1) приймає документи;
2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів;
3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації;
4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;
5) веде Єдиний державний реєстр;
6) веде реєстраційні справи;
6-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю;
7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
Отже, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" на державного реєстратора не покладено обов`язку перевіряти та збирати будь-які документи, у тому числі на підтвердження правомірності припинення юридичної особи відповідно до поданих документів.
Частиною 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено вичерпні підстави для зупинення розгляду документів, поданих для державної реєстрації:
1) подання документів або відомостей, визначених цим Законом, не в повному обсязі;
2) невідповідність документів вимогам, установленим статтею 15 цього Закону;
3) невідповідність відомостей, зазначених у заяві про державну реєстрацію, відомостям, зазначеним у документах, поданих для державної реєстрації, або відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі;
4) невідповідність відомостей, зазначених у документах, поданих для державної реєстрації, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі;
5) невідповідність реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) відомостям, наданим відповідно до статті 13 цього Закону;
6) несплата адміністративного збору або сплата не в повному обсязі;
7) подання документів з порушенням встановленого законодавством строку для їх подання.
Згідно з абз. 7 п. 11 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації визначено, зокрема, документи для державної реєстрації припинення юридичної особи подані: щодо юридичної особи, що ліквідується, стосовно якої надійшли відомості про наявність заборгованості із сплати податків і зборів та/або наявність заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім банків, стосовно яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". 
Зупинення розгляду документів з підстав, не передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", не допускається (частина 2 вказаної статті).
Відмова у державній реєстрації з підстав, не передбачених статтею 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", не допускається (частина 4 вказаної статті).
Постановою Правління Національного банку України від 29.10.2012 ПАТ "ЕРДЕ БАНК" було віднесено до категорії неплатоспроможних.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №25 від 29.10.2012 було розпочато з 30.10.2012 процедуру виведення ПАТ "ЕРДЕ БАНК" з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.
Постановою Правління Національного банку України від 09.01.2013 № 4 прийнято рішення "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ЕРДЕ БАНК". 
В ході здійснення ліквідаційної процедури ПАТ "ЕРДЕ БАНК", для задоволення грошових вимог Банку, які виникли за Кредитним договором №178/11-КЛ від 04.10.2011 (що був укладений між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп") було звернено стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором б/н від 07.10.2011 (що був укладений між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ОСОБА_1 ), а саме на Земельну ділянку.
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 у справі № 367/145/13-ц у рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернуто стягнення на Земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності на неї за ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
14.04.2014 на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 у справі № 367/145/13-ц у Державному реєстрі речових прав за ПАТ "ЕРДЕ БАНК" було зареєстровано право власності на Земельну ділянку.
29.05.2014 ПАТ "ЕРДЕ БАНК" було здійснено проводку на суму 6 277 289,00 грн з наступним призначенням платежу: "Оприбуткування земельної ділянки (кадастровий №3210945300:01:128:0112) за адресою: Київська обл., м. Буча, у зв`язку з набуттям права власності, витяг №21967298 від 21.05.2014р.". Дана сума коштів 29.05.2014 була спрямована Банком на погашення кредитної заборгованості з наступним призначенням платежу: "Часткове списання відсотків згідно кред.договору №178/11-КЛ від 04.10.2011р.".
Станом на дату звернення стягнення на предмет іпотеки (29.05.2014) кредитна заборгованість за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011 становила 46 451 627,03 грн, в т.ч.:
- заборгованість за основним боргом складала - 0,00 грн.;
- прострочена заборгованість за основним боргом складала - 36 400 000,00 грн;
- заборгованість за нарахованими відсотками складала - 0,00 грн;
- прострочена заборгованість за нарахованими відсотками складала - 10 051 627,03 грн.
03.12.2014 між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" (новий кредитор/ ТОВ "ФК "ПАРІС") було укладено Договір про відступлення права вимоги № 35 (далі - Договір відступлення № 1) (а.с. 134-137 т. 1). 
Згідно з п. 2.1 Договору відступлення № 1, відступлення права вимоги за цим Договором здійснюється на виконання Протоколу №97 від 28.11.2014 засідання конкурсної комісії з реалізації майна ПАТ "ЕРДЕ БАНК" (лот №44: продаж права вимоги за кредитними договорами: №107/11-КЛ від 08.06.2011 та №178/11-КЛ від 04.10.2011, укладеними з ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп" та договорами забезпечення, на платній основі, відповідно до пункту 4.1. цього Договору (п. 4.1 Договору відступлення № 1).
Відповідно до пункту 1.1 Договору відступлення № 1 первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги за Основними договорами, зокрема, за "Договором зростання" Кредитним договором №178/11-КЛ (кредитна лінія) від 04.10.2011 року з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємною частиною (далі - Основний договір 2), укладеним між первісним кредитором та ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп". 
Згідно з пунктом 1.2 Договору відступлення № 1, право вимоги за Основними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги (тобто станом на 03.12.2014), включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Основними договорами; право вимоги суми нарахованих процентів за Основними договорами, строк платежу яких настав до дати укладання цього Договору; право вимоги суми процентів за Основними договорами, нарахованих на день підписання сторонами Акта прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору, за умови надходження грошових коштів в повному обсязі на рахунок первісного кредитора.
У п. 1.2 Договору відступлення № 1 визначено, що загальна сума права вимоги за Основним договором 2 станом на день укладання Договору відступлення № 1 (03.12.2014) складає 43 802 370,79 грн.
У п. 1.2 Договору відступлення № 1 також зазначено, що в силу цього Договору до нового кредитора також переходять права та обов`язки первісного кредитора по зобов`язаннях, що виникли з Основних договорів, в тому числі право заставодержателя по Договору застави від 07.10.2011, що укладений між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "ТЕЛЕКАНАЛ-100". 
Згідно з п. 3.1 Договору відступлення № 1, право вимоги вважається переданим з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору, який підписується відповідно до вимог пункту 3.3 цього Договору. 
Відповідно до п. 3.2 Договору відступлення № 1 первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору за Актом прийому-передачі, зокрема:
оригінал Основного договору, вказаного в пункті 1.1. цього Договору та додаткових угод та додатків до нього, що є невід`ємною частиною цього договору, за наявності таких;
оригінал Договору застави від 07.10.2011, що укладений між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "ТЕЛЕКАНАЛ-100";
виписку з кредитних рахунків боржника, які підтверджують факт надання боржнику кредиту та рух коштів по ним; 
документи, необхідні новому кредитору для здійснення права вимоги.
Пунктом 3.3 Договору відступлення № 1 передбачено, що Акт прийому - передачі первісний кредитор і новий кредитор складають та підписують протягом п`яти днів з моменту надходження грошових коштів в повному обсязі первісному кредитору відповідно до вимог розділу 4 Договору.
12.12.2014 Банком та ТОВ "ФК "ПАРІС" було підписано Акт приймання-передачі до Договору відступлення № 1, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору оригінали документів, зазначених у цьому акті, у тому числі оригінали "Договору зростання" Кредитного договору№178/11-КЛ (кредитна лінія) від 04.10.2011 та додаткової угоди до нього, що датована 03.10.2012.
Отже, 12.12.2014 на підставі Договору відступлення № 1 до ТОВ "ФК "ПАРІС" перейшло право вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011, загальна сума права вимоги за Кредитним договором станом на день укладання Договору відступлення № 1: 43 802 370,49 грн.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що Договір відступлення № 1 не містить умов про перехід до нового кредитора (ТОВ "ФК "ПАРІС", третя особа-1) права іпотекодержателя по Іпотечному договору, який був укладений між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ОСОБА_1 . Серед оригіналів документів, переданих первісним кредитором новому кредитору на підставі Акту приймання-передачі до Договору відступлення № 1, не зазначено оригінал вказаного Іпотечного договору.
Відтак, на підставі Договору відступлення № 1 03.12.2014 Банк відступив ТОВ "ФК "ПАРІС" право вимоги на залишок заборгованості за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011, забезпеченим Договором застави від 07.10.2011, без суми заборгованості, яка була погашена за рахунок майна (Земельної ділянки, переданої в іпотеку на підставі Іпотечного договору). Суд наголошує, що відповідно до пункту 1.2 Договору відступлення № 1 право вимоги, зокрема за Кредитним договором, було відступлено в повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, тобто станом на 03.12.2014, і тому відступлене право вимоги за Кредитним договором не могло включати право вимоги щодо заборгованості, яка була погашена 29.05.2014 за рахунок майна (Земельної ділянки, переданої в іпотеку на підставі Іпотечного договору).
Отже, за результатами звернення стягнення на предмет іпотеки (Земельну ділянку) Банк погасив частину заборгованості за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011 (на суму 6 277 289,00 грн), а право вимоги щодо залишку заборгованості, забезпеченого Договором застави від 07.10.2011, відступив ТОВ "ФК "ПАРІС" (без Іпотечного договору). Тобто, ТОВ "ФК "ПАРІС" відступлено право вимоги за Кредитним договором лише в частині заборгованості, що залишилась після звернення ПАТ "ЕРДЕ БАНК" стягнення на предмет іпотеки (Земельну ділянку).
29.12.2015 проведено електронні торги з продажу майна ПАТ "ЕРДЕ БАНК", а саме Земельної ділянки. Переможцем аукціону визначено ТОВ "Южний електротехнічний завод".
14.01.2016 між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "Южний електротехнічний завод" укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Прокопенко Л. В. за реєстровим № 22, згідно з яким ТОВ "Южний електротехнічний завод" набуло у власність Земельну ділянку.
14.01.2016 на підставі наведеного договору купівлі-продажу у Державному реєстрі речових прав зареєстровано право власності ТОВ "Южний електротехнічний завод" на Земельну ділянку.
Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 у справі №367/145/13-ц, згідно якого в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернуто стягнення на Земельну ділянку шляхом визнання права власності на неї за ПАТ "ЕРДЕ БАНК", було скасовано 05.04.2017 (рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 у справі № 367/145/13-ц).
У подальшому постановою Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №367/1748/18, якою скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 14.06.2022 у справі № 367/1748/18, ухвалено нове рішення, згідно якого, зокрема, витребувано з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: м. Буча, Київська область. 
Постанова Верховного Суду від 29.03.2023 у справі № 367/1748/18 прийнята після внесення 13.11.2018 до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Кредитна заборгованість за Кредитним договором була зменшена на суму 6 277 289,00 грн, а саме: 29.05.2014 ПАТ "ЕРДЕ БАНК" було здійснено проводку на суму 6 277 289,00 грн з наступним призначенням платежу: "Оприбуткування земельної ділянки (кадастровий №3210945300:01:128:0112) за адресою: Київська обл., м. Буча, у зв`язку з набуттям права власності, витяг №21967298 від 21.05.2014р.". Дана сума коштів 29.05.2014 була спрямована Банком на погашення кредитної заборгованості з наступним призначенням платежу: "Часткове списання відсотків згідно кред.договору №178/11-КЛ від 04.10.2011р.". 
Отже, скасування рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 у справі № 367/145/13-ц заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28.03.2013 у справі №367/145/13-ц, згідно якого в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернуто стягнення на Земельну ділянку шляхом визнання права власності на неї за ПАТ "ЕРДЕ БАНК", свідчить про наявність у ПАТ "ЕРДЕ БАНК" на момент вчинення реєстраційної дії припинення юридичної особи в результаті її ліквідації активу у вигляді права вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011, який був забезпечений іпотекою за Іпотечним договором від 07.10.2011.
В апеляційній скарзі ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС" посилається на те, що одне тільки скасування рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №367/145/13 не є підставою для поновлення прав вимоги за Кредитним договором, які забезпечені цією іпотекою, оскільки Іпотечне майно, яке набуте банком, було реалізовано, грошові кошти було отримано ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та направлено на задоволено вимог кредиторів банку, а право вимоги залишку боргу було переуступлено третій особі.
Отже, як вказує скаржник, після здійснення вищевказаних заходів ПАТ "ЕРДЕ БАНК" право вимоги за Кредитним договором перейшло до третьої особи - Компанії з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", а іпотеку було припинено.
Щодо доводів третьої особи-2 про належність їй кредиторських вимог по Кредитному договору № 178/11-КЛ від 04.10.2011 на підставі Договору про відступлення права вимоги №16/12/2014-1 від 16.12.2014, укладеного між ТОВ "Фінансова компанія "ПАРІС" та третьою особою-2, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 16.12.2014 між ТОВ "ФК "ПАРІС" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива" (новий кредитор) було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 16/12/2014-1 (далі - Договір відступлення № 2) (а.с. 139-142 т. 1). 
Відповідно до пункту 1.1 Договору відступлення № 2 первісний кредитор відступає новому кредитору своє право вимоги, зокрема, за "Договором зростання" Кредитним договором №178/11-КЛ (кредитна лінія) від 04.10.2011 року з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід`ємною частиною, укладеного між АТ "ЕРДЕ БАНК" та ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп" (надалі - боржник) (Основний договір 11), право вимоги за яким набуте первісним кредитором відповідно до укладеного Договору про відступлення права вимоги № 35 від 03.12.2014 з АТ "ЕРДЕ БАНК".
Згідно з пунктом 1.2 Договору відступлення № 2, право вимоги за Основними договорами відступається в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги (тобто станом на 16.12.2014), включаючи: право вимоги основної суми заборгованості за Основними договорами; право вимоги суми нарахованих процентів за Основними договорами, строк платежу яких настав до дати укладання цього Договору; право вимоги суми процентів за Основними договорами, нарахованих на день підписання сторонами Акта прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору, за умови надходження грошових коштів в повному обсязі на рахунок первісного кредитора.
У п. 1.2 Договору відступлення № 2 визначено, що загальна сума права вимоги за Основним договором 11 станом на день укладання Договору відсутуплення № 2 (16.12.2014) складає 43 802 370,79 грн.
У п. 1.2 Договору відступлення № 2 також зазначено, що в силу цього Договору до нового кредитора переходять права та обов`язки первісного кредитора по зобов`язаннях, що виникли з Основних договорів, в тому числі за Основним договором 11: право заставодержателя по Договору застави від 07.10.2011, що укладений з ТОВ "ТЕЛЕКАНАЛ-100". 
Згідно з п. 3.1 Договору відступлення № 2, право вимоги вважається переданим з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього Договору, який підписується відповідно до вимог пункту 3.3 цього Договору.
Відповідно до п. 3.2 Договору відступлення № 2 первісний кредитор зобов`язується передати новому кредитору за Актом прийому-передачі:
оригінали Основних договорів, вказаних в пункті 1.1. цього Договору та додаткових угод та додатків до них, що є їх невід`ємною частиною, за наявності таких, та інші договори, які пов`язанні з Основними договорами, а також Договорів, на підставі яких у первісного кредитора виникло право вимоги що переуступається;
виписки з кредитних рахунків боржників, які підтверджують факт надання кожному з боржників кредиту та рух коштів по ним; 
оригінали договорів застави майнових прав та іпотеки;
документи необхідні новому кредитору для здійснення права вимоги.
Пунктом 3.3 Договору відступлення № 2 передбачено, що Акт прийому-передачі первісний кредитор і новий кредитор складають та підписують протягом п`яти днів з моменту надходження грошових коштів в повному обсязі первісному кредитору відповідно до вимог розділу 4 Договору.
16.12.2014 ТОВ "ФК "ПАРІС" та ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива" було підписано Акт приймання-передачі до Договору відступлення № 2, згідно якого первісний кредитор передав новому кредитору оригінали документів, зазначених у цьому акті, у тому числі оригінали "Договору зростання" Кредитного договору№178/11-КЛ (кредитна лінія) від 04.10.2011 та додаткової угоди до нього, що датована 03.10.2012 (пункти 90, 91 Акту).
Отже, 16.12.2014 на підставі Договору відступлення № 2 до ТОВ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива" (третя особа-2) перейшло право вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011, загальна сума права вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011 станом на день укладання Договору відступлення № 2: 43 802 370,49 грн.
Судом досліджено, що Договір відступлення № 2 не містить умов, що в силу цього Договору до нового кредитора (третя особа-2) переходить право іпотекодержателя по Іпотечному договору, який був укладений між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та ОСОБА_1 . Серед оригіналів документів, переданих первісним кредитором новому кредитору на підставі Акту приймання-передачі до Договору відступлення № 2, не зазначено оригінал вказаного Іпотечного договору.
Таким чином, на підставі Договору відступлення № 2 третій особі-2 було відступлено право вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011, загальна сума якого станом на 16.12.2014 (день укладання Договору відсутуплення № 2) складала 43 802 370,79 грн. Така сума не включала суму заборгованості за Кредитним договором, яка була погашена Банком 29.05.2014 за рахунок майна (Земельної ділянки, переданої в іпотеку на підставі Іпотечного договору) та не була відступлена ПАТ "ЕРДЕ БАНК" Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" згідно Договору відступлення №1 та, відповідно не могла бути відступлена Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива" (третій особі-2) згідно Договору відступлення № 2.
Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутні докази того, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС", а у подальшому третій особі-2, було відступлено право вимоги за Кредитним договором № 178/11-КЛ від 04.10.2011 в частині суми заборгованості, яка була погашена Банком 29.05.2014 за рахунок майна (Земельної ділянки, переданої в іпотеку на підставі Іпотечного договору).
Відтак, доводи третьої особи-2 про належність їй кредиторських вимог по Кредитному договору № 178/11-КЛ від 04.10.2011 в частині суми заборгованості, яка була погашена Банком 29.05.2014 за рахунок майна (Земельної ділянки, переданої в іпотеку на підставі Іпотечного договору), судом відхиляються як безпідставні.
Стосовно посилань апелянта на те, що Іпотечне майно, яке набуте банком, було реалізовано, грошові кошти було отримано ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та направлено на задоволення вимог кредиторів банку, слід зазначити наступне.
Так, як вже зазначено, рішенням Апеляційного суду Київської області від 05.04.2017 у справі №367/145/13-ц, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 20.06.2018, заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 березня 2013 року, яким задоволено позовні вимоги ПАТ "ЕРДЕ БАНК" про звернення стягнення на предмет іпотеки, скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Згодом, постановою Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №367/1748/18, скасовано рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.07.2021 та постанову Київського апеляційного суду від 14.06.2022 у справі № 367/1748/18, ухвалено нове рішення, згідно якого, зокрема, витребувано з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 3210945300:01:128:0112, площею 3,8452 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована за адресою: м. Буча, Київська область. 
Судовими рішеннями у справі №910/2995/24 стягнуто з Фонду на користь ТОВ "Южний електротехнічний завод", зокрема, збитки в розмірі 17 900 061,49 грн (16 449 906,00 грн, що сплачені позивачем за придбання земельної ділянки та 1 450 155,49 грн, що сплачені позивачем за період з 14.01.2016 по 29.03.2023 у вигляді земельного податку за користування земельною ділянкою).
Отже, наведені вище обставини підтверджують, що правовідносини, зокрема, між Банком та ОСОБА_1 , враховуючи скасування рішення про звернення стягнення на іпотечне майно, повернулися у свій попередній стан, тобто стан, який існував до моменту прийняття судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
При цьому, вказаний предмет іпотеки було повернуто до іпотекодавця - ОСОБА_1 , а кошти сплачені покупцем іпотечного майна - ТОВ "Южний електротехнічний завод" повернуті останньому.
Наведене свідчить про наявність у Банку не реалізованого права вимоги за іпотечним договором, а тому доводи апелянта про те, що одне тільки скасування рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №367/145/13 не є підставою для поновлення прав вимоги за Кредитним договором відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю. 
В свою чергу, внесений до ЄДР запис про припинення юридичної особи Банку в результаті ліквідації наразі перешкоджає заходам, які спрямовані на задоволення вимог кредиторів ПАТ "ЕРДЕ БАНК", тоді як відміна державної реєстрації припинення юридичної особи ПАТ "ЕРДЕ БАНК" відновить можливість вжиття Фондом заходів для часткового задоволення вимог кредиторів ПАТ "ЕРДЕ БАНК" за рахунок майна, що залишилось у Банку. 
Стосовно доводів апеляційної скарги ТОВ "Компанії з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС" про порушення судом першої інстанції норми процесуального права (ст. 14 Господарського процесуального кодексу України) в частині заборони суду виходити за межі позовних вимог, оскільки в позовній заяві Фонду серед обставин, на яких ґрунтувалися позовні вимоги, була відсутня така обставина, як ухвалення 29.03.2023 Верховним Судом у справі №367/1748/18 рішення про витребування земельної ділянки з володіння ТОВ "Южний електротехнічний завод" на користь ОСОБА_1 , слід зазначити наступне.
Так, вимогою позову, в межах якої його і було розглянуто судом першої інстанції, є відміна державної реєстрації припинення юридичної особи -ПАТ "ЕРДЕ БАНК".
Підставою позову позивачем визначено обставину наявності у Банку активу у вигляді права вимоги.
Відсутність посилання в позові на постанову Верховного Суду у справі №367/1748/18 про витребування земельної ділянки та зазначення про цю обставину в оскаржуваному рішенні не є зміною підстав позову, як помилково вважає апелянт.
Отже, його доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження. 
Доводи апелянта - ОСОБА_1 , з посиланням на рішення у справі №910/2995/24 (про стягнення збитків), про те, що земельна ділянка була реалізована в процедурі ліквідації банку, тобто для задоволення вимог за зобов`язанням, яке вона забезпечувала, відхиляються судом, з огляду на наступне. 
Так, Суд повторно наголошує, що враховуючи скасування рішення про звернення стягнення на іпотечне майно, правовідносини сторін повернулися у свій попередній стан, тобто стан, який існував до моменту прийняття судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
При цьому, предмет іпотеки, який реалізовано на торгах, було повернуто до іпотекодавця - ОСОБА_1 , а кошти сплачені покупцем іпотечного майна - ТОВ "Южний електротехнічний завод" повернуті останньому (у вигляді стягнення збитків).
Наведене свідчить про наявність у Банку не реалізованого права вимоги за іпотечним договором.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову визнаються колегією суддів обґрунтованими. 
Разом з тим, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято також і про права, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі, а саме ОСОБА_1 .
Так, ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі у судій першої інстанції, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/6109/25.
В апеляційній скарзі апелянт вказав, що оскаржуване рішення впливає на його права та обов`язки, як власника нерухомого майна на яке, у разі задоволення позову буде звернуто стягнення. 
Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Тобто частиною першою статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким, зокрема, розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи із предмета та підстав позову.
Також указана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.
При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та/або обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та/або обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи із зазначеного вище, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної (касаційної) скарги.
Особа повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та/або обов`язки, та про які саме.
Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та/або обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та/або обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та/або обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, незалучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав та обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Наведене відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г, від 17.10.2022 у справі № 904/6084/21, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №916/4093/21 (пункт 108).
Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та/або обов`язки скаржника і які конкретно. 
Тобто чинний ГПК України передбачає необхідність дослідження апеляційним господарським судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі; чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та/або обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням.
Відтак особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та/або обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Тобто скаржник повинен підтвердити безпосередність його правового зв`язку з оскаржуваним судовим рішення, а саме: чітко зазначити в апеляційній скарзі, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та/або обов`язки, та про які саме. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3.
При цьому суд апеляційної інстанції насамперед має з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, інтереси та/або обов`язки скаржника та лише після встановлення таких обставин вирішити питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та, як наслідок, скасувати судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, а також у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 910/21451/16, від 05.11.2020 у справі №912/837/19, від 17.05.2024 у справі № 910/5094/23, від 22.05.2024 у справі №910/4552/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 залучено до участі у даній справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .
Колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення зачіпає безпосередньо права, інтереси та/або обов`язки скаржника.
Так, ОСОБА_1 виступає іпотекодавцем за Іпотечним договором, укладеним на забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Юридична компанія "Консалтинг Груп" за Кредитним договором.
Позивач обґрунтовує свої вимоги наявністю у Банку активу у вигляді права вимоги за кредитним договором, забезпеченим іпотекою ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення у цій справі, дійшов висновку про наявність у Банку нереалізованого права вимоги за кредитним договором, забезпеченим іпотекою ОСОБА_1 .
При цьому, вказане право вимоги стосується саме іпотечного майна, належного скаржнику.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі, а саме ОСОБА_1 , про якого суд першої інстанції вказував у рішенні.
Наведене в свою чергу, згідно положень пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.
Таким чином, оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового - про задоволення позову.
При цьому, оскільки скаржники просили суд прийняти нове рішення про відмову в позові, їх апеляційні скарги не підлягають задоволенню. 
Оскільки, у задоволенні апеляційних скарг відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання покладаються на апелянтів.
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "ДАЛІЗ-ФІНАНС", що діє від свого імені в інтересах Закритого недиверсифікованого пайового венчурного інвестиційного фонду "Бета-Перспектива" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/6109/25 залишити без задоволення.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на їх заявників - третіх осіб у справі.
3. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2025 у справі №910/6109/25 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.
4. Відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК" в результаті ліквідації (запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: "Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, 13.11.2018, 17:41:31, 10711110040022299, ОСОБА_3 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація"). 
5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова (враховуючи перебування судді Руденко М.А. у відпустці з 08.04.2026 по 10.04.2026) складена: 13.04.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко 

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко