КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року

справа № 375/1424/25

провадження № 33/824/1095/2026

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №347426 від 31 травня 2025 року, ОСОБА_1 31 травня 2025 року о 19 год 00 хв на вул. Лівобережній (Жовтневій), 1 в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Peugeot 407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом Рокитнянським районним судом Київської області 22 жовтня 2024 року (порушення вчинено повторно протягом року; притягувався до відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП 20 листопада 2024 року постанова серії ЕНА 3514715).
Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 статті 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 
Крім того, відповідно до протоколу серії ЕПР1 №347424 від 31 травня 2025 року, ОСОБА_1 31 травня 2025 року о 19 год 00 хв на вул. Лівобережній (Жовтневій), 1 в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем «Peugeot 407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медичному закладі водій категорично відмовився, що було зафіксовано шляхом відеозапису на нагрудну камеру співробітників Департаменту патрульної служби Національної поліції, які оформили у зв`язку з цим протокол про адміністративне правопорушення за ч.  2 ст. 130 КУпАП, так як постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року.
Своїми діями, ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто є таким, що повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 скасувати, в цій частині провадження у справі закрити.
В обґрунтування вимог посилається на те, що у протоколі поліцейськими було зазначено та зачитана скаржникові, що останній відмовився від проходження медичного огляду. Окрім того, зазначений факт не знаходить свого підтвердження з записів боді камери. Під час спілкування з апелянтом поліцейськими жодного разу не було запропоновано пройти медичний огляд у медичному закладі.
Працівниками поліції була порушена процедура проведення огляду на стан сп`яніння, порядку направлення водія транспортного засобу для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду подав клопотання про те, що перебуває на стаціонарному лікуванні, проте відповідних доказів до суду не надав.
Таким чином, суд відповідно до вимог ст. 250, ч. 6 ст. 294 КУпАП вважав за можливе слухати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Постанова судді в частині притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП не оскаржується, а тому в цій частині не є предметом апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга подана на постанову суду лише в частині притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому переглядається апеляційним судом лише в цій частині.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах адміністративної справи доказах.
Даючи оцінку постанові суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме :
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347426 від 31 травня 2025 року,
-протоколом про адміністративне правопорушння серії ЕПР 1 №347424 від 31.05.2025 року,
- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕПР1 № 347426 від 31 травня 2025 року,
- копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 347424 від 31 травня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 за частиною 5 статтею 126 КУпАП,
- довідка т.в.о. начальника відділення адміністративної практики батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції щодо наявності посвідчення водія від 31 травня 2025 року;
- довідка т.в.о. начальника відділення адміністративної практики батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 31 травня 2025 року;
- витяг з бази «АРМОР»;
- копія постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 22 жовтня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (адміністративне правопорушення вчинено 28 серпня 2024 року);
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препартів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 ;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд не проводився;
- рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції від 31 травня 2025 року;
- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 130 КУпАП.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії працівників поліції, які складали протокол, не визнано протиправними у передбачений законом спосіб.
Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписами із нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому достатньо повно відображені події, які відбувались 31 травня 2025 року за участю ОСОБА_1 .
Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.
Відеозаписи є одними із об`єктивних доказів в справі про адміністративне правопорушення. А на відео зафіксована подія правопорушення. Цей відеозапис суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом та наведеними в даній постанові доказами, і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .
Відтак, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя