Справа № 713/476/26 
Провадження №2/713/405/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

07.04.2026 м. Вижниця
Вижницький районний суд, в складі головуючого судді Осокіна А.Л., за участю секретаря Холіван В.П.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на таке.
Між позивачем та відповідачем 24.12.2023 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок на та встановив кредитний ліміт відповідачу у сумі 45000 грн., а відповідач, отримавши кошти, зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за користування.
Відповідач, умови договору не виконав та кошти належним чином не повернув. У зв`язку з чим за вказаним договором відповідач станом на 04.12.2026 має заборгованість перед позивачем у сумі – 17176,92 грн., яка складається з 16607,82 грн. заборгованість за кредитом та 569,10 грн. заборгованість за пенею.
Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 17176,92 грн. та судові витрати. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою від 09.03.2026 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику ( повідомлення) сторін.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи розміщенням оголошення на сайт судової влади, відзиву на позов чи клопотань про перехід до загального позовного провадження не надав.
У відповідності ч.1 ст.280 ЦПК України суд знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності сторін на підставі наданих документів, та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису за відсутності учасників справи - не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частково задоволенню.
Судом встановлено, що між 24.12.2023 було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якого позивач відкрив поточний рахунок на та встановив кредитний ліміт відповідачу у сумі 45000грн., а відповідач, отримавши кошти, зобов`язався повернути їх та сплатити відсотки за їх користування. Вказане підтверджується копією анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 24.12.2023.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідач, використавши кошти, свої зобов`язання за договором не виконував, та кошти не повернув, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 04.12.2025 має заборгованість перед позивачем у сумі – 17176,92грн. яка складається з 16607,82 грн. заборгованість за кредитом та 569,10 грн. заборгованість за пенею. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Щодо стягнення заборгованості по неустойці
Суд вважає безпідставним включення позивачем до суми заборгованості, яка підлягає стягненню  з відповідача  пені у сумі 569,10 грн., з посиланням на положення пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» 15 листопада 2016 року № 1734-VIII зважаючи на наступне.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23)).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зазначене також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24).
Вказане свідчить, що судом касаційної інстанції визначено єдиний підхід щодо застосування норм права до правовідносин, які випливають, зокрема й з споживчого кредиту та щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року.
З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь  позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 24.12.2023 у сумі 16607,82 грн., що становить собою заборгованість за тілом кредиту.
Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач, отримавши від позивача кредит та використавши його, умови договору належним чином не виконував та кошти позивачу не повернув, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаному розмірі. У зв`язку з чим вказані позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача частково, в частині 96,69%, суд, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог .
На підставі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, та ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280- 282, ЦПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути зі  ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість в сумі 16607,82грн.
Стягнути зі  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» сплачений при зверненні судовий збір в розмірі 2574,27 грн.
В іншій частині позову - відмовити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення, до Чернівецького апеляційного суду.
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк», код ЄДРПОУ 21133352, вул. Оленівська,23, м.Київ, 04080,.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Андрій ОСОКІН