Справа № 359/12595/25
Провадження № 3/359/302/2026

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
 
10 березня 2026 року  м.  Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Ткаченко Д.В.,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Хлівний Я.М., свідка ОСОБА_2 та свідка зі сторони захисту ОСОБА_3 , 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли від Бориспільського районного управління поліції ГУНП в Київській області НП України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
встановив:
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 834804 від 16 жовтня 2025 року ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 16 жовтня 2025 року о 08 годині 25 хвилин на а/д с. Гора – с. В. Олександрівка, Бориспільського району, Київської області, він керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння він в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що того дня транспортним засобом він не керував. Він підтвердив, що дійсно 16 жовтня 2025 року близько 08 год. 25 хв. він разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 їхали на роботу. ОСОБА_1 уточнив, що ОСОБА_3 в той день був за кермом свого транспортного засобу. На блок посту їхній автомобільзупинили працівники поліції та звинуватили, що вони з ОСОБА_3 незадовго до блок посту помінялися місцями. Після короткого спілкування, поліцейські висловили припущення, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 звернув увагу суду, що від огляду він відмовився, тому що в той день транспортним засобом він не керував, а під час зупинки транспортного засобу поліцейськими за кермом був ОСОБА_3 . Крім того, працівники поліції чинили на нього тиск та стверджували, що є свідки (працівники ТЦК), які бачили, що вони з ОСОБА_3 перед під`їздом до блок посту помінялися місцями. Як стверджує  ОСОБА_1 , жодної причини вважати, що саме він був за кермом в той день у поліцейських не було та працівники поліції не зважали на це. ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, однак вони ніяким чином не відреагували на його пояснення, навпаки попросили надати водійське посвідчення, що він і зробив. Посилаючись на відсутність у справі доказів саме його керування, свавільні та протиправні дії поліцейських ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі. 
Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_2 в судовому засіданні не підтвердив власноруч підписані письмові пояснення від 16.10.25р. , які долучені до матеріалів справи. Свідок послався на те, що поліцейські на власний розсуд склали письмові пояснення від його імені і дали йому на підпис. Працівники поліції пояснили, що водій відмовився від освідування та попросили поставити підпис у поясненнях. Свідок пояснив, що працює в ТЦК та 16 жовтня 2025 року він ніс службу разом із працівниками поліції на блок посту (а/д с. Гора – с. В. Олександрівка, Бориспільського району, Київської області). Він пам`ятає що зупиняли автомобіль, у якому їхав іноземець разом з особою віком до 25 років. Цю машину він пам`ятає, адже рідко йому зустрічаються іноземці. На запитання суду свідок зазначив, що особисто він не бачив, щоб  ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 та не бачив, щоб ОСОБА_1 мінявся місцями в автомобілі з іншим чоловіком. 
Допитаний в суді свідок захисту ОСОБА_3 підтвердив, що 16 жовтня 2025 року вранці він разом із своїм колегою ОСОБА_1  їхав на своєму транспортному засобі «Volkswagen Golf» на роботу. За кермом автомобіля увесь час був він, ОСОБА_1 вказаним авто не керував, вони не мінялись з ним місцями.  ОСОБА_3 підтвердив, що його транспортний засіб зупинили на блок посту, попросили пред`явити документи, а потім з надуманих причин звинуватили ОСОБА_1 , що саме він перебував за кермом транспортного засобу. Працівники поліції стверджували, що бачили як вони помінялися місцями незадовго до зупинки транспортного засобу. ОСОБА_3 висловив припущення, що вони могли так подумати, через те, що вони з ОСОБА_1 зупинялися покурити неподалік блок посту.  
У судовому засіданні захисник Хлівний Я.М. просив закрити справу у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Він наполягав, що факту керування автомобілем саме ОСОБА_1 немає, об`єктивної фіксації такого керування, зокрема за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку, тощо матеріали справи не містять. Крім того, захисник звернув увагу суду, що свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні сам підтвердив, що не бачив ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 . 
В судове засідання інший свідок ОСОБА_4 не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, покази свідка та доводи захисника суд дійшов до таких висновків.
За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом у якому фіксується сутність вчиненого правопорушення і лише який є підставою для подальшого провадження справи у суді. Для протоколу про адміністративне правопорушення передбачена як спеціальна його форма, так і вимоги, які регламентують його зміст, а саме: викладення об`єктивної сторони вчиненого адміністративної правопорушення із зазначенням усіх складових, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, в тому числі часу, місця і способу вчиненні адміністративного правопорушення; зазначення обставин, які дають можливість характеризувати суб`єктивну сторону правопорушення, із вказівкою на усі її складові, необхідних для розгляду справи даних, зокрема щодо особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків; фіксуються вчинені процесуальні дії, у тому числі і ті, які гарантують забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. 
Наведене дає підстави стверджувати те, що підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідної службової особи виникають після вчинення адміністративного правопорушення, а також наявності даних, які указують про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення в цілому та його об`єктивної сторони зокрема.
В Постанові Верховного Суду №404/4467/16-а від 20.02.19р. викладений правовий висновок, відповідно до якого керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі; експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Отже, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. 
ОСОБА_1  категорично заперечує факт керування транспортним засобом. Матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що ОСОБА_1  у час та місці, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, дійсно керував автомобілем. Крім того, свідок ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_1  того дня не керував транспортним засобом, а він сам був за кермом свого транспортного засобу. Свідок ОСОБА_2 , який разом із працівниками поліції був присутній під час зупинки транспортного засобу, у судовому засіданні підтвердив, що не бачив ОСОБА_1 за кермом транспортного засобу «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 . Поліцейські, що здійснювали фіксацію зазначеної події із складанням у подальшому протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередньо факт керування ОСОБА_1  зазначеним автомобілем не сприймали, тобто матеріали справи не містять доказів, які би указували на те, що поліцейськими безпосередньо цей автомобіль зупинявся; не містять матеріали справи і доказів того, що поліцейські були очевидцями керування ОСОБА_1  автомобілем за інших обставин. Об`єктивної фіксації такого керування, зокрема за допомогою камер спостереження, відео реєстраторів, портативних засобів зв`язку, тощо матеріали справи не містять. Наведене указує на недоведеність обставини керування ОСОБА_1  транспортним засобом, що свідчить про відсутність у його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та виключає відповідальність за цією статтею.
Окремо суд звертає увагу на досліджений в судовому засіданні відеозапис події, який розпочинається о 08 год. 00 хв. із розмови поліцейських та ОСОБА_1 , який сидить на пасажирському сидінні з пристебнутим паском безпеки, отже факт керування ОСОБА_1  автомобілем на бодікамеру не зафіксовано. Крім того, в подальшому ОСОБА_1 категорично заперечує керування ним автомобілем (о 08 год. 00 хв.), однак працівники поліції жодним чином не реагують на його пояснення та посилаються на свідків, які нібито підтверджує, що бачили його за кермом, проте суд звертає увагу, що вказаного відеозапису працівниками поліції до матеріалів справи не долучено. 
Враховуючи, що достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не встановлено, суд дійшов до висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 284, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя
у х в а л и в :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскарженою до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя Д.В. Ткаченко