П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3688/26 
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Г.В. 
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П. 
03 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, у якій позивач просить суд:
- визнати незаконними дії Відповідача, які полягають у обмані Позивача та у відмові прийняти , оформити та направити заяву та документи Позивача до державного органу , який має повноваження для виплати чи виплатити, якщо цю функцію покладено на Відповідача одноразову грошової допомогу, у зв`язку з встановленням Позивачу інвалідності, що настала в наслідок контузії, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991року № 2011-ХІІ та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (п.4 п.5 ст. 5 КАСУ);
- судовим рішенням встановити , що саме Відповідач має у відповідність до п. 5 ст. 5 КАСУ, компетенцію (повноваження), прийняти , оформити та направити заяву та документи Позивача до державного органу, який має повноваження для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням Позивачу інвалідності, що настала в наслідок контузії, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991року № 2011-ХІІ та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975;
- судовим рішення зобов`язати Відповідача, прийняти, оформити та направити заяву та документи Позивача до державного органу, який має повноваження для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням Позивачу інвалідності, що настала в наслідок контузії, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991року № 2011-ХІІ та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975;
- у разі, коли виплату одноразової допомоги має здійснити саме Відповідач, то судовим рішенням зобов`язати Відповідача нарахувати та сплатити Позивачу одноразову допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991року № 2011-ХІІ та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.02.2026 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за її позовом до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту установлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Так, згідно матеріалів справи, постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15.10.2025 у справі №240/10279/25, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю. Окільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення суду, суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.
Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Предмет позову – це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 9901/431/18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Із відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що у провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала справа №240/10279/25 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Зазначене рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду та набрало законної сили.
Разом з тим колегія суддів встановила, що у справі №240/10279/25 підставою відмови у задоволенні позову була відсутність доказів звернення позивача до відповідача із заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності.
Натомість у справі №240/3688/26 позовні вимоги стосуються триваючої відмови відповідача у прийнятті та розгляді документів позивача у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності, що, за твердженням позивача, має місце з 2015 року.
Отже, предметом спору у справі №240/3688/26 є інші фактичні обставини та інший юридичний факт, ніж ті, що були предметом розгляду у справі №240/10279/25.
Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, не здійснив належного порівняльного аналізу предмета та підстав позовів у зазначених справах, не навів мотивів щодо їх тотожності та фактично обмежився формальним посиланням на наявність рішення у попередній справі.
Колегія суддів зазначає, що відмінність у юридичних підставах позову та у фактичних обставинах виключає можливість застосування принципу res judicata у даному випадку.
З урахуванням матеріалів справи суд апеляційної інстанції встановив, що оскаржувана ухвала не містить оцінки судом першої інстанції тотожності позовних вимог, зокрема підстав позову, позивача у даній справі та у справі №240/10279/25, тому висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, є необгрунтованими.
Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, а тому є підстави вважати, що висновок суду про відмову у відкритті провадження у справі є передчасним.
Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року скасувати.
Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.