1	Справа № 335/943/26  2/335/1289/2026 	

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами.
В обґрунтування позову зазначено про те, що 07.08.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2461212898-105117. За умовами Договору позики ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало відповідачу кредит в розмірі 4 000,00 грн., строком на 20 діб, зі сплатою відсотків у розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом.
Відповідно до договору №21-12/21 від 21.12.2021 ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал».
Відповідно до договору №10-03/2023/01 від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Коллект Центр».
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав у зв`язку із чим на час звернення до суду з цим позовом утворилась заборгованість у розмірі 33 790,00 грн., як складається з заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) у розмірі 4 000,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 29 790,00 грн. 
Крім того, 07.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4278737, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн., строком на 30 днів та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день у межах строку кредиту. 
04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021.
В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників на користь ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за кредитним договором №4278737 від 07.06.2021.
Відповідач свої зобов`язань за кредитним договором не виконав, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 49 364,65 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 15 000,00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у розмірі 34 100,00 грн., інфляційних збитків у розмірі 240,00 грн., 3% річних у розмірі 24,65 грн. 
На час звернення до суду з цим позовом заборгованість за вищевказаними договорами відповідачем не погашається, проценти за користування кредитом не сплачуються у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду з цим позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договорами у загальному розмірі 83 154,65 грн., а також судові витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. та понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою Вознесенівського районного суд міста Запоріжжя від 16.02.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності зазначивши про те, що позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом в поряду ч.1 ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України оскільки адреса зареєстрованого місця проживання відповідач знаходиться на тимчасово окупованій території.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до приписів ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст.ст. 3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтями 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови ,щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Частинами 1, 2 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, пунктами 5, 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Правилами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10. 2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. 
При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Судом встановлено, що 07.08.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2461212898-105117 «Проста позика», в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Згідно із п.2.1 договору товариство прийняло на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів, за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором. Кредит надається в загальному розмірі 4 000,00 грн.
Відповідно до п.2.3 договору позики період користування кредитними коштами складає 20 днів та починається з 07.08.2021 та закінчується 27.08.2021 (включно).
За умовами пункту 3.2 договору, кредит надається одноразово шляхом перерахування коштів виключно на рахунок позичальника, заначений позичальником при подачі Заяви про надання кредиту та зазначеного у розділі 10 (Реквізити сторін) цього Договору.
Додатком № 1 до договору позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 є узгоджений між сторонами Графік розрахунків, відповідно до якого визначено суму кредиту у розмірі 4 000,00 грн. та проценти за користування кредитом у розмірі 1 560,00 грн.
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики, підписавши його електронним цифровим підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «Е8AWW7C4».
Таким чином, судом встановлено, що підписанням вказаного Договору сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку позики, сплати відсотків за користування позикою, розміру і типу процентної ставки.
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 06.10.2025 № 2873_251006200822 07.08.2021 була проведена успішна транзакція з переказу коштів на картку № НОМЕР_1 в сумі 4 000,00 грн. на номер платіжної картки.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у визначений строк грошові кошти не повернув та не сплатив проценти за користування позикою.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК Інкасо Фінанс» заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №2461212898-105117 від 07.08.2021 станом на 21.12.2021 становила 5 560,00 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 000,00 грн., заборгованість зі сплати процентів у розмірі 1 560,00 грн.
21.12.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір № 21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021.
На підтвердження факту переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги заборгованості до відповідача за договором позики №2461212898-105117 від 07.08.2021 надано копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №21-12/21 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 21.12.2022 року, копію платіжної інструкції №367250003 від 05.04.2023 про внесення оплати за відступлення права вимоги.
Згідно витягу з реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №21-12/21 від 21.12.2021 до ТОВ «Вердікт-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 у розмірі 5 560,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 000,00 грн. та заборгованості по відсотках у розмірі 1 560,00 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість відповідача договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 станом на 10.01.2023 становить 33 790,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 000,00 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 29 790,00 грн. 
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021.
На підтвердження факту переходу до позивача прав вимоги заборгованості до відповідача за договором позики №2461212898-105117 від 07.08.2021 надано копію договору №10-01/2023 від 10.01.2023, копію Акту про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року, копію Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року.
Згідно витягу з реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 по договору позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 у загальному розмірі 33 790,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 29 790,00 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. 
В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачем отримано кошти за договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 в сумі 4 000,00 грн., які ним не повернуті та право стягнення заборгованості за вказаним договором набуло ТОВ «Коллект Центр».
Разом з цим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування позикою суд виходить з наступного.
Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Інкасо Фінанс» та відповідачем договору позики, дана фінансова установа надала позичальнику суми кредиту, а останній зобов`язувався повернути кредит у повному обсязі до 27.08.2021. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за договором про надання фінансового кредиту №2461212898-105117 від 07.08.2021 суду не надано.
Таким чином, позикодавець відповідно до ст.1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за договором № 2461212898-105117 від 07.08.2021 з ТОВ «Інкасо Фінанс» до 27.08.2021, після закінчення строку його дії у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Коллект Центр», як правонаступника ТОВ «Інкасо Фінанс», вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 28.08.2021 по 10.03.2023, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Крім цього судом встановлено, що 07.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4278737.
Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором надати позичальнику кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Відповідно до п. 1.3. Договору сума кредиту становить 15 000,00 грн.
Згідно з п.1.4 Договору строк кредиту становить 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Відповідно до п. 1.5.1. Договору стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту. 
Умовами Кредитного договору передбачена видача кредитних коштів Позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на Картковий рахунок.
Також, 07.06.2021 сторонами договору підписано додаток №1 до договору про надання споживчого кредиту №4278737 від 07.06.2021 та Паспорт споживчого кредиту у яких міститься інформація щодо умов кредитування та обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 08.03.2024 №4254 про перерахування на рахунок відповідача коштів у розмірі 15 000,00 грн. за кредитним договором №5190983 від 17.09.2021.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, у визначений строк грошові кошти не повернув та не сплатив проценти за користування позикою.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Авентус Україна» заборгованість ОСОБА_1 за договором №4278737 від 07.06.2021 станом на 03.02.2022 становила 49 100,00 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 000,00 грн., заборгованість зі сплати процентів у розмірі 34 100,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
В силу вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Судом встановлено, що 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021, що уклали ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .
На підтвердження факту переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги заборгованості до відповідача за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021 надано копію Акту прийому-передавання Реєстру Боржників за Договором факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022 року, копію платіжної інструкції №32740000 від 04.02.2022 про внесення оплати за відступлення права вимоги.
Згідно реєстру боржників до Договору факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022 до ТОВ «Вердікт-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021 у розмірі 49 100,00 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 34 100,00 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт-Капітал» заборгованість відповідача за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021 станом на 10.01.2023 становить 49 364,65 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 34 100,00 грн., 3% річних у розмірі 24,65 грн., інфляційний витрати – 240,00 грн. 
В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників на користь ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021, що уклали ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .
Згідно реєстру боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог від 10.01.2023 до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 4278737 від 07.06.2021 у розмірі 49 364,65 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 15 000,00 грн., заборгованості по відсотках у розмірі 34 100,00 грн., 3% річних у розмірі 24,65 грн., інфляційний витрати – 240,00 грн.
За вказаних обставин судом встановлено, що відповідачем отримано кошти по договору № 4278737 від 07.06.2021 в сумі 15 000,00 грн., які ним не повернуті та право стягнення заборгованості за вказаним договором набуло ТОВ «Коллект Центр».
Відповідач доказів повної або часткової сплати заборгованості не надано. 
Згідно з положеннями ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
В силу ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем отримано кредитні кошти в сумі 15 000,00 грн., які останнім не повернуті, а тому кошти у зазначеному розмірі підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр», яке набуло права стягнення.
Водночас суд доходить до висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за договором кредиту №4278737 від 07.06.2021 за період 08.07.2021 по 03.02.2022 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абз.2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
За вказаних обставин, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем договору споживчого кредиту, дана фінансова установа надала позичальнику суми кредиту а останній зобов`язувався повернути наданий кредит у повному обсязі до 07.07.2021. Доказів погодження інших строків нарахування процентів за договором кредиту №4278737 від 07.06.2021 суду не надано.
Таким чином, позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за договором №74278737 від 07.06.2021 тобто до 07.07.2021, після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування позикою включає період, який виходить за межі строку кредитування.
За вказаних обставин після закінчення строку кредитування у позикодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «Коллект Центр», як правонаступника ТОВ «Авентус Україна», вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою за період з 08.07.2021 по 03.02.2022, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо позовної вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 24,65 грн., та інфляційних втрат у розмірі 240,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.
Приписами ч.2 ст.625 ЦК України, встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Зокрема, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу №21-12/21 від 21.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №04-02-02/2022 від 04.02.2022 на загальну суму 49 100,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 34 100,00 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
При цьому, право вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат факторові не передавалось.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст. 89 ЦПК України).
Повно та всебічно оцінивши усі докази, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується укладення кредитних договорім між первісними кредиторами та відповідачем, позивачем надано належні докази переходу прав вимоги за вказаними договорами, відповідачем доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надано. Разом з цим, враховуючи те, що позивачем до розміру нарахованої заборгованості за процентами включено період, який виходить за межі кредитування суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 у розмірі 5 560,00 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. – заборгованості за тілом кредиту та 1 560,00 грн. – заборгованості за нарахованими процентами в межах строку кредитного договору; за кредитним договором №4278737 від 07.06.2021 у розмірі 20 985,00 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту та 5 985,00 грн. – заборгованість за відсотками нарахованими в межах строку кредитного договору, а всього стягнути 26 545,00 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат суд доходить наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивачем до позовної заяви на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс»; заявку на надання правової допомоги № 1970 від 01.12.2025 та витяг з Акту № 17 про надання юридичної допомоги від 01.12.2025 відповідно до яких сторони погодили надання наступних правових послуг загальною вартістю 25 000, 00 грн., з них: надання усної консультації з вивченням документів вартістю 4 000,00 грн., складання позовної заяви вартістю 18 000,00 грн., письмові послуги (вивчення документації клієнта з посиланням на нормативно-правові акти та підготовкою аналітичної довідки) вартістю 3 000,00 грн. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 910/4881/18, від 03.04.2020 у справі № 920/653/19.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, що узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось.
Разом з цим, враховуючи те, що суд за наслідками розгляду справи позовні вимоги задоволено частково у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та з відповідача на користь ТОВ «Коллект Центр» підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7 980,00 грн. 
Згідно з платіжною інструкцією №0602310004 від 23.01.2026, позивачем при поданні даної позовної заяви сплачений судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 849,83 грн. (з розрахунку: 26545 грн. х 100% / 83154,65 грн. = 31,92%; 31,92% х 2662,40 грн. / 100% = 849,83 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 19, 76-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за договором позики № 2461212898-105117 від 07.08.2021 у розмірі 5 560,00 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. – заборгованості за тілом кредиту та 1 560,00 грн. – заборгованості за нарахованими процентами; за кредитним договором №4278737 від 07.06.2021 у розмірі 20 985,00 грн., яка складається з 15 000,00 грн. – заборгованості за тілом кредиту та 5 985,00 грн. – заборгованості за відсотками, а всього стягнути 26 545 (двадцять шість тисяч п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судовий збір у розмірі 849 (вісімсот сорок дев`ять) гривень 83 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 7 980 (сім тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не з`явились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ТОВ «Коллект Центр» (Код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суддя:     А.Б.Алєксєєнко