Справа № 521/813/26
Номер провадження 3/521/898/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Засядьвовк О.Д.,
за участю секретаря Котляр Ю.Ю.,
представника Одеської митниці Ревенко Т.А.,
представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Заславського В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДМС України за протоколом складеним відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , Закордонний паспорт № НОМЕР_1 від 27.06.2018 виданий 5112, ідентифікаційний код - НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 471 МК України,- 

ВСТАНОВИВ:
До Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0675/UA500000/2025 від 23.10.2025року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.
З протоколу про порушення митних правил вбачається, що 23.10.2025 року приблизно о 9 годині в зону діяльності відділу митного оформлення №5 пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Придунайський» Одеської митниці в напрямку руху «виїзд з митної території України» прибув легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , яка прямувала з України (м. Одеса) до Болгарії (м. Варна). 
Формою проходження митного контролю водій, громадянка України ОСОБА_1 , яка прямували на автомобілі марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , обрала проходження через зону митного контролю «зелений коридор» та надала контрольний талон для проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнано.
Під час здійснення митного контролю та усного опитування водій, громадянка України ОСОБА_1 , заявила про наявність особистих речей та повідомила про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, тобто своїми діями засвідчили факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. 
Згідно ч. 2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 № 451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.
На підставі оцінки та аналізу ризиків, було прийнято рішення про переведення автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , до смуги руху «червоний коридор», з метою проведення поглибленого митного огляду транспортного засобу, багажу та особистих речей водія, громадянки України ОСОБА_1 . 
В ході проведення спільного прикордонно - митного огляду вказаного автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , переміщуваного у ньому багажу та особистих речей водія, громадянки України ОСОБА_1 , в багажному відділенні вказаного автомобіля, серед її сумок та особистих речей, було виявлено предмет з ознаками старовини, який має характерні ознаки, що можуть свідчити про його приналежність до культурних або історичних цінностей, а саме: музичний інструмент – скрипка темно-коричневого кольору, з маркуванням «John Juzek MADE IN GERMANY», в комплекті зі смичком, у футлярі чорного кольору, які не було заявлено при усному опитуванні та не задекларовано, а також переміщувались нею без будь - яких дозвільних документів. 
За результатами проведеного огляду було складено Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 23.10.2025. 
Вищезазначені предмети переміщувались без ознак приховування від митного контролю, знаходились у багажному відділенні вказаного автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , серед багажу та інших особистих речей, переміщуваних громадянкою України ОСОБА_1 .
Доступ до виявленого товару нічим не було ускладнено, виявлення стало можливе після звичайного візуального автомобіля, відкриття багажних місць та ручної поклажі громадянки України ОСОБА_1 , без застосування технічних засобів митного контролю.
На момент перетину митного кордону України жодних дозвільних документів на переміщення вищевказаних предметів громадянка України ОСОБА_1 співробітникам митного органу не надала. 
Відповідно до ч. 1ст. 197 МК України вбачається, що у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України.
Частиною 6 статті 372 МК України визначено, що тимчасове вивезення (пересилання) громадянами-резидентами за межі митної території України культурних цінностей здійснюється з поданням відповідних документів, які підтверджують право вивезення за межі митної території України культурних цінностей та дотримання заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо тимчасового вивезення таких товарів за межі митної території України.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.09.1999 № 1068-ХІV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» - культурні цінності – об`єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення і підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України, зокрема рідкісні предмети техніки.
Колекція культурних цінностей - однорідні або підібрані за певними ознаками різнорідні предмети, які, незалежно від культурної цінності кожного з них, зібрані разом становлять художню, історичну, етнографічну чи наукову цінність.
Відповідно до пункту 1.6 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258 встановлено, що вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України» від 20.06.2000 № 984.
Відповідно до «Переліку сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен», затвердженого наказом Міністерства культури України «Про затвердження Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України» від 22.04.2002 №258, крім іншого, належать музичні інструменти за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек, ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т.ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні інструменти фабричного виробництва. 
Відповідно до ст. 13 Закону України від 21.09.1999 №1068-ХІV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України. Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.
Статтею 37 Закону України від 21.09.1999 № 1068-ХІV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» встановлено, що особи, винні у порушенні законодавства України про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей, несуть відповідальність, передбачену законами України.
Частинами 1 статті 257 Митного кодексу України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Таким чином, на думку митного органу громадянка України ОСОБА_1 , вчинила дії, що мають ознаки недекларування (незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, визначених МК України, про товари, які переміщуються громадянами через митний кордон України), тобто не задекларувала предмет, який підлягає обов`язковому декларуванню та підпадає під встановлені законодавством України обмеження та/або заборони щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, що мають характерні ознаки, що можуть свідчити про їх приналежність до культурних або історичних цінностей, які не було заявлено нею при усному опитуванні та не задекларовано, а також які переміщувались без будь - яких дозвільних документів, а саме: музичний інструмент – скрипка темно-коричневого кольору, з маркуванням «John Juzek MADE IN GERMANY», в комплекті зі смичком, у футлярі чорного кольору.
Зазначені дії, на думку представника митниці, мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 3 статті 471 Митного кодексу України
У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі особисто не приймала. Її представник адвокат Заславський В.М. надав до суду письмові заперечення до протоколу, в яких викладені пояснення по суті справи, та відповідно до яких просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України, та накласти стягнення відповідно до санкції статті; стягнути витрат и за зберігання товарів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків. 

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов. що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень. запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).
Відповідно до приписів ч. 1 і 2 ст. 197 МК, у випадках, передбачених законом, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. Пропуск таких товарів через митний кордон України та/або їх випуск залежно від вимог відповідного закону здійснюються органами доходів і зборів на підставі отриманих від державних органів, інших установ та організацій, уповноважених на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, з використанням механізму «єдиного вікна» відповідних дозвільних документів та/або відомостей про включення (виключення) товару до (з) відповідного реєстру у формі електронних документів, засвідчених електронним цифровим підписом, які підтверджують дотримання встановлених обмежень щодо переміщення таких товарів через митний кордон України, якщо використання таких дозвільних документів та/або відомостей для здійснення митних формальностей передбачено законами України. У випадках, передбачених цим Кодексом, для здійснення митних формальностей можуть використовуватися паперові примірники таких документів, надані декларантом або уповноваженою ним особою.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, визначає коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, на переміщення яких через митний кордон України у відповідному напрямку встановлено обмеження, та розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті та на єдиному державному інформаційному веб-порталі «Єдине вікно для міжнародної торгівлі».
Разом з тим, відповідно до ч. 6 ст. 257 МК умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються КМУ, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до п. 2 «Положення про митні декларації», затвердженого постановою КМУ від 21.05.2012 №450, товари декларуються шляхом подання митному органу, серед іншого, митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, а згідно з п.2.8.3 Порядку заповнення митної декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності, затвердженого наказом МФУ 28.05.2012 №614 «Заповнення підпункту 3.3 «Товари, переміщення яких через державний кордон України обмежено (здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади) або заборонено» здійснюється шляхом проставлення позначки у відповідній рамці: «Так» - за наявності товарів переміщення, «Ні» - за їх відсутності». Тобто, товарами переміщення яких через державний кордон України обмежено є такі товари, переміщення яких через державний кордон України здійснюється за дозвільними документами, що видаються органами виконавчої влади у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.1.2 Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України від 22.04.2002 № 258, нею визначається порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України фізичними особами (громадянами України, іноземцями, особами без громадянства) та юридичними особами (суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності будь-якої форми власності, державними та громадськими установами, представництвами іноземних компаній, дипломатичними представництвами, міжнародними організаціями тощо).
Додаток 1 до вказаної Інструкції наводить перелік сувенірних виробів, предметів культурного і ужиткового призначення серійного і масового виробництва, на вивезення (тимчасове вивезення) яких дозвіл Державної служби контролю не потрібен.
Відповідно до ч.8 додатку 1 до п.1.5 вищевказаної інструкції, при вивезенні за межі митної території України музичних інструментів, за наявності одного з документів: фабричний паспорт, торгова квитанція, чек, ярлик на інструменті тощо, виготовлені після 1950 року, у т. ч.: фабричні серійні вітчизняного та зарубіжного виробництва; механічні та електромузичні інструменти фабричного виробництва дозвіл Державної служби контролю не потрібен.
Системний аналіз вказаного законодавства дозволяє зробити висновок, що дія Інструкції про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України розповсюджується виключно на вивезення саме культурних цінностей, при цьому зазначені в додатку 1 предмети для вивезення не потребують дозволу Державної служби контролю, незалежно від того чи є культурною цінністю.
Водночас, вказана інструкція не визначає порядку отримання дозволу Державної служби контролю для предметів, які не є культурною цінністю, тобто вона регулює порядок вивезення культурних цінностей та не стосується предметів, які не є культурними цінностями.
Згідно зі ч. 3 ст. 471 МК України, відповідальність настає за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами.
Суд встановив, що 23.10.2025 року приблизно о 9 годині в зону діяльності відділу митного оформлення №5 пункту пропуску «Орлівка» митного поста «Придунайський» Одеської митниці в напрямку руху «виїзд з митної території України» прибув легковий автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , під керуванням громадянки України ОСОБА_1 , яка прямувала з України (м. Одеса) до Болгарії (м. Варна). 
Формою проходження митного контролю водій, громадянка України ОСОБА_1 , яка прямували на автомобілі марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , обрала проходження через зону митного контролю «зелений коридор» та надала контрольний талон для проходження митного контролю по смузі руху «зелений коридор», що належним чином інформаційно обладнано.
Під час здійснення митного контролю та усного опитування водій, громадянка України ОСОБА_1 , заявила про наявність особистих речей та повідомила про відсутність товарів та предметів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, тобто своїми діями засвідчили факти, що мають юридичне значення.
На підставі оцінки та аналізу ризиків, було прийнято рішення про переведення автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , до смуги руху «червоний коридор», з метою проведення поглибленого митного огляду транспортного засобу, багажу та особистих речей водія, громадянки України ОСОБА_1 . 
В ході проведення спільного прикордонно - митного огляду вказаного автомобіля марки «TOYOTA CAMRY», держаний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Україна, кузов № НОМЕР_4 , переміщуваного у ньому багажу та особистих речей водія, громадянки України ОСОБА_1 , в багажному відділенні вказаного автомобіля, серед її сумок та особистих речей, було виявлено предмет з ознаками старовини, який має характерні ознаки, що можуть свідчити про його приналежність до культурних або історичних цінностей, а саме: музичний інструмент – скрипка темно-коричневого кольору, з маркуванням «John Juzek MADE IN GERMANY», в комплекті зі смичком, у футлярі чорного кольору, які не було заявлено при усному опитуванні та не задекларовано, а також переміщувались нею без будь - яких дозвільних документів. 
При складанні протоколу про порушення митних правил не було конкретизовано, які саме обмеження щодо переміщення вказаних вище предметів були порушені ОСОБА_1 , у протоколі зазначено, що було виявлено предмет з ознаками старовини, який має характерні ознаки, що можуть свідчити про його приналежність до культурних або історичних цінностей, а саме: музичний інструмент – скрипка темно-коричневого кольору, з маркуванням «John Juzek MADE IN GERMANY», в комплекті зі смичком, у футлярі чорного кольору. Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, що предмети, вилучені у ОСОБА_1 відповідно до протоколу про порушення митних правил № №0675/UA500000/2025 від 23.10.2025, мають культурну, історичну чи антикварну цінність.
Як вбачається з висновку експерта від 29.12.2025, скрипка «John Juzek MADE IN GERMANY» 1963 року, в комплекті зі смичком 1998 року, не відносяться до культурних цінностей.
Отже, вказані предмети не є товаром, переміщення якого через митний кордон України обмежене законодавством України, зокрема «Інструкцією про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», а тому під час проходження ОСОБА_1 митного контролю вони не підлягали обов`язковому декларуванню, що виключає у діях останнього склад правопорушення, передбаченого ст. 471 МК.
Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами.
Підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 494 МК України, протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів Проте будь-яких інших доказів, які б підтвердили вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, суду не надано.
Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до положень статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому суд звертає увагу, що суд не наділений повноваженнями самостійно збирати докази у справах про порушення митних правил, встановлювати інших осіб, які можуть бути причетними до правопорушення.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення (в даному випадку митний орган), був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною у інкримінованих діях.
Вимогами частин першої, другої статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення про порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України, оскільки суду не надано доказів на його підтвердження, тому за таких обставин справа про порушення митних правил підлягає закриттю.
Як вказано у ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішене питання про вилучені речі і документи, отже, у зв`язку з закриттям провадження по справі, товар, вилучений митними органами відповідно до протоколу, підлягає поверненню його власнику або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч.1 ст.520 Митного кодексу України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. У даній справі судом уже встановлено вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого Митним кодексом України, а відтак на порушника покладається обов`язок відшкодувати витрати, понесені державою у зв`язку зі зберіганням вилученого товару.
Враховуючи що справа закрита за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання представника митниці є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 268, 460, 471, 527, 528, 529 МК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України, закрити на підставі п.1 ч. 1ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Повернути ОСОБА_1 або уповноваженій нею особі тимчасово вилучені товари відповідно до протоколу №0675/UA500000/2025 від 23.10.2025.
В стягненні витрат за зберігання товарів відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Д. Засядьвовк