№ 207/906/26 
№ 3/207/222/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року Суддя Південного районного суду міста Кам`янського Бушанська О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,  за ч.5 ст.126 КУпАП

ВСТАНОВИВ:
11.02.2026 о 12.40 годин у м. Кам`янське, по вул. Січесласький шлях, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (не чітка мова, звужені зіниці ока, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження медичного оглдяу на стан спяніння відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, правопорушення скоєно повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал за його відсутністю.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.
За приписами ст.251 КУпАПдоказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Статтею 252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 3 статті 130 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції сама по собі є закінченим складом правопорушення, який передбачений ч. 3 ст. 130 КпАП України.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КпАП України, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вивчивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дослідивши диск з відеозаписом, судом встановлено, що діями ОСОБА_1 скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
За змістом ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Таким чином, суд дійшов висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КупАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки до матеріалів справи не долучено докази про те, що ОСОБА_1 є власником даного транспортного засобу.
Керуючись ст. 40-1 КпАП України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. на користь держави.
Керуючись ч. 3 ст. 130, ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Південний районний суд міста Кам`янського.

Суддя О.В.Бушанська