Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 332/6417/25
Провадження №: 2/332/942/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В. за участі секретаря судового засідання Дубачової А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі – позивач/ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору № 5025632168, укладеного 22.09.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 . 
Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 72 103,02 гривень, з яких:
заборгованість за тілом кредиту – 47 620,32 грн,
заборгованість за відсотками – 6 52 грн;
заборгованість по комісії – 24 476,18 грн.
Між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та акціонерним товариством «Таскомбанк» 01.09.2021 укладений договір факторингу № 01/09/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором від 22.09.2021 № 5025632168, укладеним з ОСОБА_1 . 
Між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 26.05.2025 укладений договір факторингу № НІ/11/29-Ф, за умовами якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором від 22.09.2021 № 5025632168, укладеним з ОСОБА_1 .
Отже, позивач вважає, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від 22.09.2021 № 5025632168 у розмірі 72 103,02 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47 620,32 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 6 52 грн., заборгованості по комісії у розмірі 24 476,18 грн.
Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість за кредитним договором не погасив.
З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, просив стягнути заборгованість та судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. 
Ухвалою судді від 24 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи; в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання 22.01.2026, 03.03.2026 не з`явилась, причин неявки суду не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 
У встановлений судом строк відзив на позовну заяву до суду відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав, у зв`язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів зі згоди представника позивача прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 22.09.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладенийкредитний договір № 5025632168, відповідно до п. 1.1. якого Кредитодавець (ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень») зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник ( ОСОБА_1 ) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. За приписами п. 1.2. договору кредит надається на таких умовах: тип кредиту – кредит на будь-які цілі, сума кредиту, грн – 55 300,00 грн, строк, на який надається кредит - 36 місяців. Відповідно до п. 1.3. договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у Паспорті кредиту № 5632168, який є невід`ємною частиною цього договору.
Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5632168 містить основні умови кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). 
Вищевказаний кредитний договір та паспорт кредиту підписані відповідачем особисто. 
Між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та акціонерним товариством «Таскомбанк» 01.09.2021 укладений договір факторингу № 01/09/21, відповідно до якого первісний кредитор (ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень») передає (відступає) новому кредитору (АТ «Таскомбанк») свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. 
Між акціонерним товариством «Таскомбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 26.05.2025 укладений договір факторингу № НІ/11/29-Ф, за умовами якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги до позичальників, зазначених у реєстрі прав вимог (п. 2.2. договору). Відповідно до п. 2.3. договору відступлення права вимоги та всіх інших прав, належних клієнту за кредитним договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі реєстру прав вимог, але не раніше здійснення оплати фактором суми фінансування. Як вбачається з витягу з реєстру прав вимог від 26.05.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором від 22.09.2021 № 5025632168, сума заборгованості за тілом кредиту – 47 620,32 грн, сума заборгованості за відсотками – 6,52 грн, сума заборгованості по комісії – 24 476,18 грн, разом – 72 103,02 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.09.2021 № 5025632168 за період з 26.05.2024 по 31.10.2025, складеного позивачем, розмір заборгованості відповідача за договором становить 72 103,02 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 47 620,32 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 6,52 грн, заборгованості по комісії у розмірі 24 476,18 грн. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Частиною першою статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд дійшов висновку про укладеність кредитного договору між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором позики відповідно до договорів факторингу. 
За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнано.
При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову. 
За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст.ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову.
Тому в силу вказаних вимог матеріального закону суд доходить висновку, що згідно з умовами договору позики позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти з користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку, наданий йому кредит в строк, передбачений договором, не повернув. За змістом договору факторингу позивач набув право вимоги до відповідача щодо сплати відповідної суми заборгованості за кредитним договором. Після відступлення права вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», ані на рахунки позивача. 
Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 13, 81, 141, 263-265, 279, 280-284 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 22.09.2021 № 5025632168 у розмірі 72 103 (сімдесят дві тисячі сто три) гривні 02 коп., яка складається із загальної заборгованості по тілу кредиту у розмірі 47 620 (сорок сім тисяч шістсот двадцять) гривень 32 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6 (шість) гривень 52 коп., заборгованості по комісії у розмірі 24 476 (двадцять чотири тисячі чотириста сімдесят шість) гривень 18 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 30, код ЄДРПОУ: 35625014;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 . 

Суддя        У. В. Блажко