Дата документу  Справа № 336/5225/25 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/329/26	Головуючий у 1-й інстанції Галущенко Ю.А.	
Єдиний унікальний №336/5225/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2026 року      м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іванісова Володимира Сергійовича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 24.05.2025 року о 22 год. 53 хв. по вул.Батумській, 39 у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Іванісов В.С. просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Свої вимоги мотивував тим, що за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. 
Водночас апелянт вказує про відсутність правових підстав для зупинки транспортного засобу. 
Відеозапис події не є безперервним і не може вважатися належним та допустимим доказом. Оригінал відеозапису в матеріалах справи відсутній, долучено лише DVD-диск, що є копією. 
Під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння уповноваженою особою було порушено вимоги щодо експлуатації спеціального технічного приладу «Alсotest Drager 6820» в частині строків перевірки калібрування.
На переконання апелянта, матеріали провадження не містять беззаперечних доказів, що підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 і його захисники Іванісов В.С. та Мітасов М.І. не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, і захисника ОСОБА_2 було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber»; захисника Мітасова М.І. повідомлено шляхом доставлення повістки в електронному вигляді до електронного кабінету в системі «Електронний суд».
Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка вищезазначених осіб до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за їх відсутності в судовому засіданні.
Перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно досліджено обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №340762 від 24.05.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager», в якому перелічено виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зазначено позитивний результат з показником 1,95 ‰ алкоголю;
- роздруківці результатів приладу «Alcotest Drager 6820», серійний номер ARHJ-0263, тест №2741 з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу, а результат тестування склав 1,95‰ алкоголю, підпис особи, що тестують, наявний;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом.
Щодо вимог апелянта про скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
В обґрунтування заявлених вимог апелянт посилається, з-поміж іншого, на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і відсутність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, проте такі аргументи не ґрунтуються на матеріалах справи.
За результатами розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції надано оцінку зібраним доказам як окремо, так і в їх сукупності. В оскаржуваному судовому рішенні максимально детально описано наявний відеозапис події за участі ОСОБА_1 , в тому числі й в частині встановлення факту керування ним транспортним засобом.
Зміст дослідженого апеляційним судом відео відповідає наведеному в оскаржуваній постанові судді опису. Переконливих доказів на спростування зафіксованих на відеозаписові обставин апеляційна скарга захисника не містить.
Так, на відеозаписові зафіксовано рух автомобіля патрульної поліції за транспортним засобом «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 у попутному напрямку. Після чого відображено зупинку автомобіля біля воріт приватного будинку, де його без перерви у часі фіксує відеокамера працівника поліції, який одразу після зупинки автомобіля підійшов до дверей водія і почав з ним спілкування ОСОБА_1 перебував за кермом та при цьому тримав на руках дитину. Водій пред`явив працівникам поліції документи для перевірки. ОСОБА_1 абсолютно не заперечував факту керування автомобілем, посилався на те, що їхав нешвидко, загрози для дитини не вбачає. На іншу особу, як на водія транспортного засобу, ОСОБА_1 не вказував.
Зафіксовані на відеозаписові події відбувалися послідовно та без розриву у часі, його фрагменти за змістом є взаємодоповнюючими та беззаперечно свідчать про факт керування транспортним засобом «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 саме ОСОБА_1 за встановлених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин. 
Наведене спростовує версію сторони захисту про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Водночас заперечення апеляційної скарги про безпідставність зупинки вказаного автомобіля у співвідношенні із доводами апелянта про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, на переконання апеляційного суду, є суперечливими та протилежними за змістом.
Апеляційний суд зауважує що, питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.
Крім того, апелянтом не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції і їх протиправної поведінки, що нібито мали місце 24.05.2025 року під час зупинки транспортного засобу.
Доводи апелянта про те, що наявний відеозапис не є безперервним, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки ніким у встановленому законом порядку не спростовано зафіксовані на відеозаписові події.
Апеляційний суд зауважує, що застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено ст.40 Закону України «Про національну поліцію». 
На зазначеному відеозаписові об`єктивно за допомогою технічного засобу відеозапису зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення водієм, що мають істотне значення для правильного вирішення даної справи у взаємозв`язку з іншими зібраними доказами.
Аргументи апелянта про відсутність оригіналу відеозапису події не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах провадження.
Так, згідно зі ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним є документ, де інформація зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму.
За змістом ч.2 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у разі зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.8 вказаного нормативно-правового акта юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Документом як одним із джерел доказів відповідно до приписів чинного законодавства є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час провадження, в тому числі матеріали відеозапису та інші носії інформації.
Законодавець вказує, що оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення як документу.
Підсумовуючи вищевикладене, слід відмітити, що матеріальний носій, у даному випадку оптичний диск, - це лише спосіб збереження інформації, який має значення коли електронний документ виступає доказом. При цьому, головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа згідно вказаних вимог законодавства мають розглядатися як оригінали.
Файл із відеозаписами, які збережені на технічному носієві інформації та долучені до матеріалів справи працівниками поліції є оригіналами (відображеннями), екземплярами електронних документів - відеозаписів, записаних нагрудними відеокамерами працівників поліції.
Відтак, відомості долученого до матеріалів провадження технічного носія інформації з відеозаписами є належними та допустимими у розумінні ст.251 КУпАП, узгоджуються з іншими наявними доказами.
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень, допущених при їх складанні, не встановлено. 
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено уповноваженою особою з дотриманням вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року.
В ньому зазначено дату та місце його оформлення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, суть адміністративного правопорушення.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом вказаних нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. 
Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено працівниками поліції внаслідок виявлення у нього передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак.
Водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та був згодний з отриманими результатами. 
До заперечень апеляційної скарги, в яких йдеться про порушення порядку проведення вказаного огляду, апеляційний суд ставиться критично, враховуючи наступне. 
Згідно з п.3 розділу ІІ Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, у тому числі і «Alcotest Drager 6820».
Наказом Держлікслужби № 1529 від 29.12.2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в п.43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений, номер свідоцтва про державну реєстрацію 14455/2014. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Згідно з п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 міжповірочний інтервал законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки для категорії «вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» становить 1 рік.
Усім вказаним вимогам «Alcotest Drager 6820» відповідає, останнє калібрування зазначений спеціальний технічний прилад пройшов 07.11.2024 року, міжповірочний інтервал складає 1 рік.
Апеляційний суд зауважує, що специфіка сервісного обслуговування такого спеціального технічного приладу як «Alcotest Drager» вимагає проведення як калібрування (градуювання), так і повірки.
Для приладів, що підлягають інтенсивній експлуатації, у тому числі для алкотестерів, калібрування здійснюється з метою налаштування точності приладу, що гарантує успішне проходження подальшої метрологічної повірки, яка у свою чергу підтверджує відповідність роботи приладу встановленим стандартам.
Тобто така процедура, як калібрування проводиться хронологічно раніше, ніж повірка, або щонайменше співпадає з днем її проведення. При цьому вищевказані вимоги щодо періодичності проведення обох процедур під час експлуатації спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6820» в ході огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 дотримано, що у свою чергу підтверджує коректність отриманих результатів вимірювання. А протилежні аргументи апелянта спростовуються з огляду на вищенаведені обставини.
У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги захисника про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. 
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Іванісова Володимира Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         О.С. Гончар