ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/246/26 Справа № 705/7143/25 Категорія: ч. 1 ст. 160 КУпАП	Головуючий у І інстанції Душин О. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року  м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП,
в с т а н о в и в:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2026 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 17 грн., постановлено стягнути судовий збір на користь держави 665,60 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 18.11.2025 року о 17:25 год. по вул. Європейська, 44, м. Умань, здійснював торгівлю з рук в невстановленому місці продуктами харчування, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.160 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що судовий розгляд проведено у його відсутність.
Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено норму, яку він порушив. Не містить посилань на нормативно-правові акти чинного законодавства України чи акти, що діють на території Уманської міської ради, порушення норм яких інкримінується ОСОБА_1 , а норма ст. 160 КУпАП є банкетною, тобто такою, що містить відсилання до іншого нормативного акту вищої чи нижчої юридичної сили.
У протоколі не зазначено, які конкретно дії вчинив ОСОБА_1 , не надано їм правову оцінку та не зазначено конкретне формулювання обвинувачення, яке повинно відповідати тій  нормі за якою особа, яка склала протокол, кваліфікує дії ОСОБА_1 .
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не сформульована об`єктивна сторона правопорушення, не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відсутні дані щодо осіб, які можливо придбали у ОСОБА_1 продукти харчування, не зафіксовано фактів продажу та одержання грошей. Вказані обставини жодними доказами незафіксовані, неможливо встановити де і коли відбуваються події, а також неможливо чітко встановити , хто і що зафіксовано на відео та чи здійснювався саме факт продажу товару, адже не видно передачі коштів та видачі чека.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явився ОСОБА_1 , в телефонному режимі повідомив, що за відсутності коштів з`явитися до апеляційного суду не має змоги, просив справу розглядати у його відсутність, що, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених апеляційних вимог ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався частково.
Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.
Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію ОСОБА_1 , про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД № 476777 від 18.11.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що 18.11.2025 о 17 год. 45 хв. по вул. Європейська, 44 в м. Умань ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук в невстановленому місці продуктами харчування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.160 КУпАП;
- рапорту ст. ДОП СДОП ВП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Овчара А., з якого вбачається, що 18.11.20525 близько 17-45 годині по вул. Європейська, 44, м. Умань, на тротуарі був виявлений ОСОБА_1 , який здійснював торгівлю з рук продуктами харчування у невстановленому місці;
- відеозаписом з нагрудних бодікамери поліцейських, повторно переглянутих апеляційним судом, на яких зафіксовано спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, факт його незаконної торгівлі продуктами харчування в недозволеному місці. Повідомлення працівниками поліції ОСОБА_1 про неодноразові зауваження щодо здійснення незаконної торгівлі в недозволеному місці та про необхідність перенесення своєї діяльності в у спеціально відведені місця. На вказані зауваження ОСОБА_1 відповідав, що на ринках нічого не купують.
Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.160 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності. 
Судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив обґрунтований висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами скаржника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій, а невизнання правопорушником своєї вини у скоєному, суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх враховуючи таке.
Пункт 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів» від 15 червня 2006 року №833 (зі змінами) передбачає перелік торговельних об`єктів у сферах оптової та роздрібної торгівлі, зокрема: склад товарний, магазин; павільйон; кіоск, ятка; палатка, намет; лоток, рундук; крамниця-склад, магазин-склад. Крім того, торгівля може здійснюватися на ринках.
Торгівля не у зазначених вище об`єктах - це торгівля у невстановлених місцях, за здійснення якої і настає адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 160 КУпАП.
Відповідно до пункту 30 Порядку провадження торгівельної діяльності та правилами торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року №833, продаж продовольчих товарів, готових до вживання, а також тих, що швидко псуються, інших продовольчих товарів (у тому числі овочів і фруктів) за межами торговельного приміщення (виїзна, виносна торгівля) здійснюється із розміщенням тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" за умови дотримання встановлених для таких товарів температурного режиму зберігання і санітарних норм.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснював продаж продуктів харчування, на тротуарі, що підтверджується даними відеозаписів з нагрудних бодікамер поліцейських з місця торгівлі.
Крім того з відеозапису вбачається, що сам ОСОБА_1 не заперечував факт торгівлі продуктами харчування та зазначив, що такий вид діяльності є способом заробити кошти. Працівник поліції наголошував, що ОСОБА_1 неодноразово вже попереджали про незаконну торгівлю в недозволеному місці та про необхідність перенесення своєї діяльності на території ринків.
Таким чином, матеріали справи містять належні та допустимі докази, які у своїй сукупності доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Тому вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена, його дії за ч.1 ст. 160 КУпАП кваліфіковані вірно, а твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 160 КУпАП, є необґрунтованими.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, відповідає санкції ч.1 ст.160 КУпАП, вимогам ст. 33 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі - відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба