УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області 
290/151/26 

В И Р О К
Іменем України 

16 лютого 2026 року Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026065630000005 від 20 січня 2026 року, відносно:
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України), - 
В С Т А Н О В И В :
До Романівського районного суду Житомирської області з Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону для розгляду направлено обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні, клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні. 
Згідно обвинувального акта,  ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статей 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 17.01.2026 приблизно о 14 годині 40 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та подальше зберігання особливо небезпечної психотропної речовини – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), обіг якої заборонено згідно списку №2 таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, для власних потреб без мети збуту.
Реалізуючи вказаний умисел, в цей же час, день та місці ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, вирішив придбати у невстановленої особи через месенджер «Telegram», а саме в телеграм-каналі «SaLami Shop» особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, для власних потреб, здійснивши в подальшому безготівкову оплату за придбання вказаної психотропної речовини.
У подальшому ОСОБА_3 приблизно о 12 годині 50 хвилин 19.01.2026 отримав посилку у відділенні № 1 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: селище Романів, провулок Костельний, 10-А Житомирського району Житомирської області, а саме пакет «Капучино Mokate масою 110 г», в якій знаходився один зіп-пакет з вмістом кристалічної речовини.
У подальшому ОСОБА_3 раніше придбану психотропну речовину – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) незаконно зберігаючи при собі, переніс з відділення №1 ТОВ «Нова пошта» за вищевказаною адресою до ділянки місцевості поблизу домоволодіння за адресою: селище Романів, вул. Путіліна, 2-А Житомирського району Житомирської області, де був виявлений працівниками поліції, які в період часу з 13 години 50 хвилин по 14 годину 30 хвилин 19.01.2026 провели огляд місця події, під час якого в нього було вилучено психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,7614 г, яку ОСОБА_3 зберігав для власного вживання без мети збуту.
Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене частиною першою статті 309 КК України.
Згідно частини другої статті 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Згідно частини другої статті 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України не здійснювалось.
Згідно доданої до обвинувального акта письмової заяви ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника – адвоката ОСОБА_4 , підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 12026065630000005 від 20 січня 2026 року разом з документами, що засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 11 лютого 2026 року та протокол проведення слідчого експерименту від 11 лютого 2026 року.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого  ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями статті 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Судом встановлено, що  ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується посередно, за місцем несення військової служби характеризується негативно, одружений, перебуває на обліку у лікаря психіатра, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за частиною першою статті 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, і останньому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини першої статті 309 КК України в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Саме таке покарання, з урахуванням особи обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним правопорушення, є необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання. 
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта – кошти в сумі 2228,50 грн.
Керуючись статтями 100, 368-374, 381-382 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та  призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2228,50 грн.
Речові докази, після набрання вироком законної сили:
- кристалічну сипучу речовину блакитного кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 0,7614 г, що передана на зберігання до спеціального приміщення Головного управління Національної поліції в Житомирській області - знищити;
- упаковку напою «Капучіно» з наліпкою посилки ТОВ «Нова пошта» №20451347824339, що передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Житомирській області - знищити.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду, через Романівський районний суд Житомирської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1