ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/1129/26
провадження № 3/753/1084/26
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" квітня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
03 січня 2026 року приблизно о 13 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Фольксваген" д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: вул. Старобориспільська у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, блідість шкіри обличчя, зінниці очей погано реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря - нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак через свого представника подав письмові пояснення.
У поданих поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. На його думку, підставою для складання працівниками поліції протоколу стали раніше винесені щодо нього постанови за ст. 130 КУпАП. Вказує, що жодних порушень Правил дорожнього руху з його боку не було, а зупинка транспортного засобу була безпідставною.
Зазначає, що справжньою метою зупинки була перевірка військово-облікових документів. Після надання ним відповідних документів працівники поліції, перевіривши інформацію за базами даних та встановивши факт його попереднього притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, почали наполягати на проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що відповідні постанови суду першої інстанції були скасовані судом апеляційної інстанції. Також пояснив, що є військовослужбовцем, переніс контузії, у зв`язку з чим періодично проходить лікування та приймає лікарські препарати. Блідість шкіри обличчя, на яку звертали увагу працівники поліції, за його словами, є індивідуальною фізіологічною особливістю.
Крім того, зазначив, що після складання протоколу працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, а лише усно рекомендували утриматися від подальшого керування. З огляду на викладене, ОСОБА_1 вважає дії працівників поліції необґрунтованими та такими, що мали ознаки штучного формування підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Представник ОСОБА_1 адвокат Дмитренко О.О. суду подала клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.
Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення її підзахисному інкримінується, що він "керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився на місці зупинки".
Проте в силу імперативних норм ст. 266 КУпАП, пунктів 2, 6 Розділу І та пункту 12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 огляд на стан наркотичного сп?яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров?я, а не на місці зупинки транспортного засобу. Також в протоколі не зазначено жодних дій (бездіяльності) щодо відмови підзахисного від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинено 03.01.2026 о 13:50 год. Водночас, відеозаписом підтверджується, що значно раніше о 13:46 поліцейські вже перебувають біля автомобілю підзахисного, який не рухається. Отже, поліцейські внесли до протоколу дані про подію, які не відповідають фактичним обставинам справи.
Матеріали адміністративної справи не містять доказів керування підзахисним транспортним засобом.
Також, матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, повинні містити належні, допустимі, достовірні та достатні докази факту керування особою транспортним засобом, тобто виконання нею функцій водія під час руху такого засобу. Такий факт встановлюється на основі будь-яких відомостей, які відповідно до чинного законодавства можуть вважатися доказами. Відеозаписи не відображають ані зупинення транспортного засобу, ані виконання підзахисним технічних функцій водія, ані будь-яке інше підтвердження факту керування ним транспортним засобом. Навпаки, відеозаписом підтверджується, що працівники поліції під?їхали до припаркованого автомобілю підзахисного. Ненадання суду відповідних матеріалів відеофіксації свідчить про відсутність в справі належних доказів керування підзахисним автомобілем.
Відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені наступні ознаки наркотичного сп?яніння: порушення координації рухів, блідість шкіри обличчя, зіниці очей погано реагують на світло. Проте, відеозаписами підтверджується, що підзахисний весь час поводить себе спокійно, врівноважено, адекватно, чітко відповідає на всі питання патрульних поліцейських, виконує їх вимоги, висловлює свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці.
До того ж, поліцейські не перевіряли у підзахисного реакцію зіниць очей на світло, останній пояснив природну блідніть шкіри обличчя (що викликано контузіями та пораненнями) та продемонстрував чітку координацію рухів (доторкнувся кінчику носу). Більше того, блідість шкіри обличчя та зіниці очей погано реагують на світло не є ознаками наркотичного сп?яніння, вичерпний перелік яких передбачений п. 4 розділу І Інструкції №1452/735).
Відеозаписами підтверджується, що єдиною підставою вимоги поліцейський про проходження огляду підзахисним є виявленні ними факти неодноразового складання поліцейськими раніше протоколів стосовно підзахисного за керування в стані наркотичного сп?яніння. Вимога поліцейського щодо проходження водієм огляду на стан наркотичного сп?яніння без фактичного встановлення цих ознак або взагалі за їх відсутності вважається необгрунтованою та безпідставною, а тому не породжує у водія обов?язку проходити огляд на стан сп?яніння. Усі ознаки поліцейські вигадали виключно у зв?язку з необхідністю їх відображення у протоколі про адміністративне правопорушення. Як наслідок, поліцейські сфабрикували протокол про адміністративне проворушення із зазначенням ознак наркотичного сп?яніння, які не відповідають дійсності.
Отже, матеріалами справи спростовано, що підзахисний мав ознаки наркотичного сп?яніння, а відтак підстав для проведення огляду на стан сп?яніння не було. Крім того, працівники поліції не відсторонили підзахисного від керування транспортним засобом, що свідчить про надуманість інкримінованого йому стану наркотичного сп`яніння.

Дослідивши дані, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, картці обліку, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції, письмові пояснення, взявши до уваги доводи адвоката, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст. 266 КУпАП під час огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки комплекс досліджених у судовому засіданні доказів вказує на те, що ОСОБА_1 вжив всіх заходів для того, щоб на вимогу працівників поліції не пройти огляд на стан сп`яніння та від проходження такого огляду відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а відповідно вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорювався на місці події, що підтверджується записом із бодікамер працівників поліції, а також не оспорюється у наданих ним суду письмових поясненнях.
Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 України з позбавленням права керувати транспорними засобоми, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Керуючись ст. ст. 283, 284, 300, 301, 304, 307, 308, КУпАП України, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 н.м.д.г., що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок на користь держави.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: