Справа №751/257/26
Провадження №2-а/751/56/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О. 
за участю секретаря судового засідання Рак Я.М.

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – Департамент патрульної поліції
відповідач – Управління патрульної поліції в Чернівській області
відповідач – поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`я Сергіївна

представник відповідачів – Ніколаєць Олена Володимирівна 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернівській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`ї Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернівській області, сержанта поліції поліції взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`ї Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №6310994 від 09.12.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позов обґрунтовано тим, що 09.12.2025 о 14 год 35 хв, в м. Чернігів, вул Івана Мазепи, 55, відповідачем - сержантом поліції поліції взводу №1 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`єю Сергіївною було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6310994.
Із вказаною постановою позивач не згодний, оскільки проїзжаючи перехрестя вул. Івана Мазепи та Олександра Мацієвського, позивач рухався на зелений сигнал світлофора, що підтверджує запис з відеореєстратора, встановленому в автомобілі позивача. 
Проте, позивача було зупинено відповідачем та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, з посиланням на те, що позивач проїхав вказане перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.
На прохання позивача показати відеозапис, відповідач відмовила. Також, відповідач відмовила і у виклику адвоката, чим було порушено право відповідача на захист своїх прав.
На вимогу позивача щодо надання доказів проїзду на жовтий сигнал світлофора, відповідачем було продемонстровано відеозапис, на якому було відображено безпосередньо сам проїзд після перехрестя, що не може підтверджувати факт вчинення правопорушення.
Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 22 січня 2026 року відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Представник відповідачів надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами, та надала відеозапис з портативного відео реєстратора та нагрудної камери поліцейської.
Представник відповідачів зазначила, що позивач звернувся до управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції зі скаргою на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6310994 від 09.12.2025.
Під час розгляду даної скарги було проведено перевірку матеріалів справи та відеозаписи з місця події, в котрих підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до оскаржуваної постанови, 09.12.2025 о 14 год 11 хв, в м. Чернігів, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHERY TIGGO, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Івана Мазепи – Олександра Мацієвського на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3. ґ) ПДР.
Згідно п. 8.1. ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно п. 8.7. ПДР, світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.
Відповідно до п. 8.7.3., сигнали світлофора мають такі значення:
в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух;
ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Представник відповідачів зазначає, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП - порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративне правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Прохоренко Д.С. є уповноваженим працівником поліції, проходить слжубу на посаді поліцейського взводу №1 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання сержант поліції, тому, відповідно до ст. 222 КУпАП, має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Після виявлення порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та виніс постанову серії ЕНА №6310994 від 09.12.2025 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 грн.
Представник відповідачів зазначає, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про суть вчиненого ним адміністративного правопорушення та було ознайомлено з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав у користуванні ними, про що свідчить особистий підпис позивача в п. 8 оскаржуваної постанови.
Представник відповідача звертає увагу, що позивач помилково вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поліцейський зобов`язаний надати йому адвоката. 
Згідно чинного законодавства, поліцейський лише ознайомлює особу з її правами, однак, особа сама вирішує, чи скористається вона своїми правами.
З відеозапису вбачається, що поліцейська неодноразово повідомляла, що позивач може викликати адвоката, якщо йому потрібна така допомога та пропонувала надати відповідачу номер телефону безоплатної правової допомоги, але позивач не намагався вчинити жодних дій для звернення за допомогою до фахівця в галузі права.
17.03.2025 позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що він проїхав перехрестя вулиць Івана Мазепи та Олександра Мацієвського згідно з вимогами ПДР на миготливий зелений сигнал світлофора. Жовтий сигнал світлофора увімкнувся вже, коли транспортний засіб позивача знаходився на перехресті, тому позивач не мав можливості бачити цей сигнал світлофора і орієнтувався на сигнали світлофора на лівому боці дороги. Позивач зазначає, що у разі зупинки транспортного засобу, він би створив перешкоду для пішоходів на пішохідному переході, що заборонено Правилами дорожнього руху. Позивач зазначає, що не міг бачити забороняючого жовтого і червоного сигналу світлофора, так як світлофор з протилежної сторони вимкнувся, тому позивач подумав, що вимкнули електрику, що останнім часом буває на цьому перехресті.
Позивач вказує, що на під`їзді до перехрестя дорога має невеликий підйом. Поліцейські знаходилися на значній відстані від місця проїзду позивача і не могли правильно оцінити сутуацію. Позивач вказує, що його транспортний засіб був закритий автомобілем, який повертав ліворуч.
Після зупинки позивача працівниками поліції, йому повідомили, що він проїхав на «жовтий» сигнал світлофора, що забороняє рух. Позивач просив показати фото-, відеофіксацію правопорушення, але поліцейські не змогли нормально цього зробити. Поліцейський весь час закривав частину екрана своїм пальцем і смикав телефоном. На прохання позивача переглянути відеозапис з його відеореєстратора вони ніяк не відреагували. Поліцейські вдвох, по черзі, вели з позивачем розмову і постійно тиснули на те, що позивач порушив правила і казали, що в нього є десять днів на оскарження.
Всі докази позивача про те, як він проїжджав перехрестя не сприймалися. З одним поліцейським позивач розмовляв про порушення ПДР, а інший поліцейський у цей же час почав розгляд справи і виписувати постанову. Поліцейські відмовлялися дати почитати розруковану постанову, поки позивач не поставить два підписи. 
Також позивач зазначив, що поліцейський знаючи про те, що регульоване перехрестя не відповідає ДСТУ, не роблять жодних дій до балансоутримувача дороги.
Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов у повному обсязі.
Згідно частиною 1 статті 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 09.12.2025 серії ЕНА №6310994, 09.12.2025 о 14 год 11 хв, в м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 41, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CHERY TIGGO, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Івана Мазепи – Олександра Мацієвського на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3. ґ) ПДР – проїзд на заборонний жовтий сигнал світлофора.
Відповідно до статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах, повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення в тому числі ч. 2 ст. 122 КУпАП України.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до пункту 1.9 цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно п. 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п. 8.7.3. ПДР, сигнали світлофора мають такі значення, зокрема: 
в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.
ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису, наданого представником відповідачів разом з відзивом на позовну заяву, 09.12.2025 екіпажем патрульної поліції під час здійснення патрулювання в м. Чернігів, на перехресті вулиць Івана Мазепи та Олександра Мацієвського було помічено транспортний засіб позивача - CHERY TIGGO, д.н.з. НОМЕР_1 . Як вбачається з відеозапису, зелений миготливий сигнал світлофора увімкнувся о 14:11:09. У цей час транспортний засіб CHERY TIGGO, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись від дорожньої розв`язки між проспектом Перемоги та вулицею Івана Мазепи, на якій передбачено рух по колу, продовжував рухатись по вулиці Івана Мазепи та здійснив заїзд на перехрестя вулиць Івана Мазепи та Олександра Мацієвського, в той час як було увімкнено жовтий сигнал світлофора (запис відео о 14:11:12). 
В подальшому, працівники поліції зупинили транспортний засіб позивача, повідомили причину зупинки та попросили пред`явити посвідчення водія (запис відео о 14:13).
Після чого позивач повідомив, що він нічого не порушив і їхав на зелений миготливий сигнал світлофора та сказав, що можна увімкнути відеореєстратор у його автомобілі, однак після цього позивач продовжуючи наполягати на тому, що він їхав на зелений миготливий сигнал світлофора, більше не згадував про запис зі свого відеореєстратора. Натомість, позивач почав вимагати у працівників поліції показати відеозапис з їхнього відеореєстратора (запис відео о 14:14)
В подальшому, на вимогу позивача, працівник поліції за допомогою смартфона ознайомив його із записом відео на якому було зафіксовано правопорушення (запис відео о 14:15).
Під час показу відеозапису, поліцейський запитав у позивача: «Ось, бачите жовтий?», на що останній відповів «І что? Надо было резко тормознуть?» (запис відео о 14:15:09).
В подальшому, на запитання позивача, який пункт ПДР він порушив, працівник поліції повідомила останньому, що ним було допущено порушення п. 8.7.3. ґ) ПДР (запис відео о 14:16:04). Після чого, позивач попросив зачитати йому відповідний пункт Правил та, незважаючи на повторне прохання поліцейських, не пред`явив посвідчення водія (запис відео о 14:17:45).
Надалі, позивач попросив викликати йому адвоката для надання йому безоплатної правової допомоги, на що працівник поліції повідомила йому, що законодавством не передбачений обов`язок поліцейських по даній категорії справ викликати адвоката та запропонувала позивачу надати номер телефона безоплатної правової допомоги (запис відео о 14:21:56). 
Проте, позивач не вчинив дій для виклику адвоката, натомість, продовжуючи наполягати, щоб йому викликали безоплатного адвоката та, що він нічого не порушив. Позивач знову попросив повідомити йому пункт ПДР, який він порушив (запис відео о 14:23:54).
В подальшому, працівники поліції повідомили про початок розгляду справи та ознайомили позивача з його правами (запис відео о 14:25).
Під час ознайомлення з правами, позивач почав вимагати викликати йому адвоката, на що працівники поліції повторно йому повідомили, що вони не зобов`язані викликати адвоката для розгляду даної категорії справ, але повідомили позивачу, що якщо він бажає, то він може самостійно викликати фахівця в галузі права (запис відео о 14:26:22).
Після винесення постанови, позивачу запропонували отримати постанову на місці та поставити підпис (запис відео о 14:27:50), повторно повідомили позивачу про те, що здійснюється відеофіксація і він може надати усні пояснення (запис відео о 14:28:09). Після чого, позивач повторно повідомив, що їхав на зелений миготливий сигнал світлофора, що йому не надали запис з відеореєстратора (запис відео о 14:29:01).
Стосовно доводів позивача про те, що поліцейські ніяк не відреагували на його прохання подивитися відеозапис з відеореєстратора, встановленого в автомобілі позивача, суд зазначає, що на записі відео з нагрудної камери прціавника поліції зафіксовано момент, де позивач повідомив, що у його автомобілі також встановлений відеореєстратор (запис відео о 14:14). Однак, в подальшому, позивач не вчинив жодних дій направлених на те, щоб показати вказаний відеозапис, а почав вимагати показати запис, який був у працівників поліції, з яким його було ознайомлено (запис відео о 14:15).
Стосовно зауважень позивача щодо ненадання йому можливості для звернення за допомогою до адвоката або іншого фахівця в галузі права, суд зазначає, що як вбачається з відеозапису, позивач після ознайомлення його з правами, заявив таке клопотання і працівники поліції повідомили йому, що він може звернутися за такою допомогою самостійно, але позивач не вчинив жодних заходів спрямованих на звернення за правовою допомогою до фахівця в галузі права та продовжував наполягати, що він нічого не порушив.
Щодо доводів позивача, зазначених у позовній заяві та у письмових поясненнях про те, що під час проїзду він орієнтувався на покази світлофора на протилежній стороні дороги, оскільки він не міг бачити світлофор на своїй смузі руху, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 8.1. ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. 
Згідно п. 8.3. ПДР, сигнали світлофорів, крім жовтого миготливого, мають перевагу перед дорожніми знаками пріоритету.
Відповідно до п. 16.1. ПДР, перехрестя, де черговість проїзду визначається сигналами світлофора чи регулювальника, вважається регульованим. На такому перехресті знаки пріоритету не діють.
Згідно п. 8.7.3.в. ПДР зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.
Системний аналіз Правил дорожнього руху вказує на те, що під час керування транспортним засобом, водій повинен виконувати вимоги дорожніх знаків, дорожньої розмітки, сигналів світлофора, сигналів регулювальника саме на своїй смузі руху.
Суд звертає увагу на те, що згідно із записом з відеореєстратора патрульного автомобіля, зелений миготливий сигнал світлофора увімкнувся тоді, коли позивач рухався, виїжджаючи з дорожньої розв`язки між проспектом Перемоги та вулицею Івана Мазепи, де передбачено рух транспортних засобів по колу, з невисокою швидкістю, що давало водію транспортного засобу достатню кількість часу, щоб здійснити зупинку завчасно перед пішохідним переходом на перехресті вулиць Івана Мазепи та Олександра Мацієвського, де в цей момент на світлофорі ввімкнувся жовтий сигнал, не застосовуючи екстренне гальмування (запис відео о 14:11:12).
Крім того, як вбачається з фотозображень наданих позивачем разом з письмовими поясненнями, на фотозображенні з підписом «І якщо зелений зліва на світлофорі ще горів, то жовтий вже не горів» чітко видно, що на свілофорі на смузі руху автомобіля позивача було увімкнено саме жовтий сигнал світлофора, який згідно п. 8.7.3. ґ. ПДР, забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Відповідно до п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Таким чином, суд доходить висновку, що незважаючи на попереджувальний зелений миготливий сигнал світлофора, позивач не врахував зміну дорожньої обстановки та не розрахував відстань свого транспортного засобу до перехрестя, що призвело до виїзду на перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора (запис відео о 14:12:11).
Щодо посилань позивача на те, що в ході розгляду його справи не було забезпечено участь захисника суд зауважує, що з відеозапису чітко вбачається, що працівник поліції пропонував позивачу надати контакти центру БПВД, однак позивач цієї пропозицією не бажав скористуватися. 
Надаючи оцінку доказам, наданих сторонами, суд вважає доведеним факт порушення позивачем п. 8.7.3. ґ. ПДР – порушення правил проїзду на заборонний жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
У ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження порушення відповідачем жодної з вимог, передбачених частиною 2 статті 2 КАС України. Зокрема не знайшли свого підтвердження порушення принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови серії ЕНА №6310994 від 09.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернівській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`ї Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – відмовити повністю. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення суду складено 13.04.2026. 

Позивач – ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач – Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646)

відповідач – Управління патрульної поліції в Чернівській області (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів, 14000)

відповідач – поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`я Сергіївна (місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів, 14000)

Суддя А.О. Діденко