Справа № 349/1136/25 
Провадження № 22-ц/4808/467/26 
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого   Девляшевського В.А.,
суддів:    Луганської В.М, Мальцевої Є.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Рогатинського районного суду, ухвалене головуючим суддею Рибієм М.Г. 29 грудня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,
в с т а н о в и в :
У вересні 2025 року АТ КБ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20.11.2023. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.11.2023 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, якою підтвердив ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, що разом становлять договір про надання банківських послуг. Також відповідач підтвердив отримання примірників зазначених документів у мобільному додатку, на підставі чого йому було надано кредит у формі встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 40 000,00 грн.
Однак відповідач належним чином не виконав зобов`язання за кредитним договором, унаслідок чого станом на 04 червня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 92 710,55 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь, а також витрати на сплату судового збору.
Заочним рішенням Рогатинського районного суду від 29 грудня 2025 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» 40 000 грн боргу за кредитним договором, а також 1306,58 грн судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з вказаним рішенням, представник АТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення незаконним, ухваленим всупереч норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.
На думку апелянта, суд першої інстанції не дослідив механізм отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами та правилами обслуговування, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку щодо не ознайомлення відповідача з інформацією про кредитування.
Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети-заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банком.
Умови і правила, крім тих, що надавались та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають в загальному доступі, розміщені на офіційному сайті фінансової установи.За повідомленням позивача всі Умови і правила за всі періоди є розміщеними на сайті Мonobank (https://www.monobank.ua/terms), є публічно доступними, викладеними форматі PDF, з зазначенням рішень на підставі яких вони прийняті та часом набуття їх чинності. Також у мобільному додатку на постійній основі містяться тарифи, до яких відповідач з використанням власного ПІН-коду має постійний доступ.
Враховуючи що Умови і правила, які включають тарифи були надані відповідачу саме через мобільний додаток, скаржник вважає, що відповідач був ознайомлений саме з Умови і правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до ст. ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання, що свідчить про належне укладення кредитного договору.
Посилання суду першої інстанції на недоведеність з боку банку, що саме ці Умови і правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними апелянт вважає безпідставними, оскільки вони ґрунтуються на приписах Закону «Про електронну комерцію».
Скаржник вказав, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому у останнього виникла заборгованість у розмірі 92 710,55 грн, що складається з загального залишку заборгованості (тілом кредиту) 92 710,55 грн.
Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано.
Зважаючи на викладене, просить оскаржене рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати, ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити. В іншій частині рішення залишити без змін. Судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалу про відкриття апеляційного провадження разом з копією апеляційної скарги було надіслано ОСОБА_1 на адресу місця його реєстрації та адресу, зазначену в апеляційній скарзі.
Конверт з поштовим відправленням повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України є днем вручення судового рішення.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Рішення Рогатинського районного суду від 29 грудня 2025 року оскаржується в частині відмови у стягненні 52 710,55 грн заборгованості, в іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в оскаржуваній частині.
В частині стягнення заборгованості в розмірі 40 000 грн рішення суду не оскаржується та не є предметом апеляційного перегляду.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлена позивачем сума заборгованості 92 710,55 грн є необґрунтованою в частині 52 710,55 грн, яку позивач визначив як овердрафт. Вказана сума фактично складається з нарахованих процентів та штрафних платежів, які не були надані відповідачу як кредитні кошти, а тому не можуть вважатися складовою тіла кредиту. Крім того, позивач не заявляв окремих вимог про стягнення процентів чи неустойки та не надав належного розрахунку цієї суми. З огляду на те, що суд розглядає справу в межах заявлених вимог, а одностороння зміна умов зобов`язання є недопустимою, відтак місцевий суд вважав обґрунтованими вимоги лише в частині фактично наданого та неповернутого кредиту у розмірі 40 000 грн, який стягнув з відповідача.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції.
Суд встановив, що 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за умовами якої анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами складають договір про надання банківських послуг.
Підписуючи цю анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані смартфону у мобільному застосунку monobank, позичальник просить відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт у сумі, зазначену в мобільному застосунку.
Також ОСОБА_1 погодився, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
Позичальник погодився з встановленим в договорі порядком внесення змін до договору, в тому числі порядку зміни розміру процентної ставки або інших платежів за споживчим кредитом, змін до тарифів, лімітів, комісійних винагород, зборів та інших платежів за фінансовою послугою.
На підтвердження своїх вимог банк також надав Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank| Universal Bank, в ред. затвердженій Протоколом Правління № 46 від 24 листопада 2021 року, набули чинності з 27 листопада 2021 року, Витяг з Тарифів Чорної картки monobank, копію паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, які не містять підпису відповідача.
Відповідно до укладеного сторонами договору ОСОБА_1 відкритий рахунок № НОМЕР_1 тип рахунку – Чорна картка, валюта рахунку – UAH, статус картки – активна до 10/30.
З довідки АТ «Універсал Банк» від 04.06.2025 про розмір встановленого кредитного ліміту вбачається, що за карткою № НОМЕР_2 відповідачу встановлено кредитний ліміт станом на 04.06.2025 - 40 000 грн.
Також на підтвердження своїх вимог Банк надав виписку з особового рахунку відповідача (а.с. 69-82). Кредитний ліміт складає 40 000 грн, 52 710,55 грн овердрафт (мінус).
Овердрафт пояснюється так: «Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами».
Згідно з розрахунком заборгованості за договорам №б/н від 20.11.2023 станом на 04.06.2025 заборгованість складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 92 710,55 грн.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Матеріалами справи підтверджується, що 20 листопада 2023 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, погодився, що у разі виходу з пільгового періоду кредитування, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом.
Відтак підписавши 20 листопада 2023 року анкету-заяву власноручним підписом, відповідач погодився із запропонованими йому умовами договору, в тому числі, і з розміром процентної ставки за користування кредитними коштами. З огляду на зазначене, позивач мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами та відповідно кошти, внесені відповідачем на погашення кредитної заборгованості, спрямовувати на погашення заборгованості за процентами.
Проте укладений сторонами договір не передбачає права банку самостійно списувати відсотки за користування кредитними коштами за рахунок овердрафту.
Водночас позивач, нарахувавши відповідачу проценти за користування кредитними коштами, не обліковував ці проценти на окремому рахунку, а здійснював переведення цих процентів у тіло кредиту шляхом їх погашення новими кредитними коштами, для чого збільшував кредитний ліміт (овердрафт). На вказане також звернув увагу суд першої інстанції.
У такий спосіб позивач за час дії кредитного договору нарахував відповідачу 52 710,55 грн процентів та здійснив їх погашення за рахунок виданого кредиту. У такий спосіб збільшилася заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту на суму 52 710,55 грн.
Тобто заборгованість по тілу кредиту збільшувалася не за рахунок того, що відповідач використовував кредитні кошти на споживчі потреби, а за рахунок того, що позивач, збільшуючи кредитний ліміт, погашав прострочені проценти цими новими кредитними коштами. Ці кредитні кошти позивач обліковував як виданий відповідачу кредит, який відразу списувався позивачем на погашення прострочених процентів.
Отже, погасивши прострочені проценти новими кредитними коштами, фактично відбувалося нарахування процентів на прострочені проценти.
Крім того, наведений розрахунок не дає змоги визначити, яка частина коштів була спрямована на сплату відсотків, а яка — на погашення основної суми кредиту.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ «Універсал Банк» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 52710,55 грн.
Таким чином, висновки суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, судом під час розгляду справи не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції апеляційним судом залишено без змін, відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 374, 375, 381 – 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення Рогатинського районного суду від 29 грудня 2025 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий        В.А. Девляшевський
Судді:         В.М. Луганська
Є.Є. Мальцева

Повне судове рішення складено 17 березня 2026 року.