Номер провадження: 33/813/487/26
Номер справи місцевого суду: 521/16293/25 
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
захисника – адвоката Фещенка Ігоря Станіславича,
розглянувши клопотання захисника Фещенка Ігоря Станіславича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження
постанови Хаджибейського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, 

в с т а н о в и в:

Постановою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на п`ять діб.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
ОСОБА_1 постановою суду визнано виним у тому, що 23.08.2025 о 17 год. 55 хв. у м. Одесі, по вул. Овідіопольська дорога, 3/1, керував т/з ВАЗ 21103, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , у якого система випуску відпрацьованих вихлопних газів мала несправності, що провокувало під час роботи двигуна надмірний шум. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова ЕНА № 4795053 від 22.05.2025 (ч. 1 ст. 121 КУпАП).
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Фещенко І.С., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Хаджибейського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2025 року скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що з копією судового рішення представник скаржника мав змоги ознайомитися в ЄДРСР 30.01.2026.
Також вказує, що підставами для поновлення є такі фактори: 
- відсутність обізнаності скаржника про наявність винесеної постанови у справі про адміністративне правопорушення у період до отримання телефонного виклику від виконавця постанови у справі про адміністративне правопорушення 29 січня 2026 року, оскільки скаржник не є фахівцем у галузі права та об`єктивно не має обізнаності в існуванні та практичному використанні спеціальних електронних інструментів для відстеження ухвалення судових рішень, зокрема офіційного веб-порталу «Судова влада України» і Єдиного державного реєстру судових рішень;
- постанова у справі про адміністративне правопорушення не була оголошена скаржнику після закінчення розгляду справи у зв`язку з відсутністю такого під час її розгляду;
- за адресою місця проживання копії постанови у справі про адміністративне правопорушення скаржник або члени його сім`ї не отримували;
- зацікавленість скаржника у встановленні обставин справи та оперативність надання правничої допомоги скаржнику, яка віднайшла свій прояв в укладенні договору про надання правничої допомоги 30 січня 2026 року та надсиланні клопотання про ознайомлення з матеріалами справи цього ж дня для цілей можливості оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у найкоротший строк;
- подання цієї апеляційної скарги у межах 10 календарних днів від дня встановлення скаржником факту наявності постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В судовому засіданні захисник Фещенко І.С. підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає вирішити теперішнє процесуальне питання.
Заслухавши доповідь судді, вирішуючи питання щодо заявленого захисникомФещенком І.С. клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд зазначає таке.
Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Відповідно до ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Згідно з правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Оскаржувана постанова Хаджибейського районного суду міста Одеси винесена 11.11.2025 за відсутності ОСОБА_1 . 
Про розгляд справи, призначеного на 11.11.2025 о 12.00 годині, ОСОБА_1 сповіщений належним чином, що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 14).
Крім того, 11.11.2025 особисто подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 15).
Таким чином, строк на апеляційне оскарження для ОСОБА_1 розпочався 12.11.2025 та останнім днем оскарження постанови у відповідності до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП є 21.11.2025.
З апеляційною скаргою захисник Фещенко І.С., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернувся через суд першої інстанції 02.02.2026, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Посилання захисника щодо ознайомлення ним з текстом постанови в ЄДРСР лише 30.01.2026 як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді розпочинається саме з моменту її винесення, а не з моменту ознайомлення чи отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про розгляд справи, не вживав заходи, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що до Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постановунадіслано судом: 14.11.2025, зареєстровано: 15.11.2025, забезпечено надання загального доступу: 17.11.2025, тобто у межах строку на апеляційне оскарження, тому з цього часу ОСОБА_1 мав можливість отримати копію постанови та своєчасно її оскаржити в апеляційному порядку, тобто до 21.11.2025. 
Саме по собі посилання захисника на необізнаність ОСОБА_1 про існування спеціальних електронних інструментів для відстежування ухвалення судових рішень, не свідчить про наявність об`єктивних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги та належного виконання своїх процесуальних прав та обов`язків, а тому не є підставою для поновлення строку на оскарження.
Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник не надає і не посилається на інші обставини, що перешкоджали своєчасно реалізувати своє право на оскарження постанови суду.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками, встановленими законом, захисник Фещенко І.С., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надав доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволені клопотання захисника Фещенка Ігоря Станіславича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хаджибейського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2025 року відмовити.
Апеляційну скаргу захисника Фещенка Ігоря Станіславича, який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , повернути особі, яка її подала, разом з доданими до неї матеріалами.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     М.В. Назарова