ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2026 р. справа № 300/906/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського районного суду міста Києва про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Печерського районного суду міста Києва про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" на поданий інформаційний запит надав відповідь, яка не містить запитуваної інформації. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, а тому просить зобов`язати відповідача надати належну відповідь на запит.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2026 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, не скористався.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, зазначає таке.
21.07.2025 ОСОБА_1 направила на електронну поштову адресу Печерського районного суду міста Києва запит на публічну інформацію в якому, на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації", просила надати інформацію про суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: графіки відвідування робочого місця (з 01.01.2025); табелі робочого часу суддів (з 01.01.2025) (а.с.8).
За результатами розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 , головою Печерського районного суду міста Києва, листом від 18.08.2025 за №04/3139/2025, повідомлено про те, що графік відвідування робочого місця у суду відсутній з причин неведення такого. Щодо надання табелів обліку робочого часу, заявника повідомлено про те, що табелі обліку робочого часу Печерського районного суду міста Києва вноситься до автоматизованої системи документообігу суду. Водночас, згідно наказу голови Печерського районного суду міста Києва від 09.09.2019 за №469а-з/2019 відомості, що можуть міститися в автоматизованій системі документообігу, у тому числі табель обліку робочого часу суду, відноситься до службової інформації, яка є фактично конфіденційною, та розповсюдження її без належних на те правових підстав не допускається. Як наслідок, відповідачем зазначено про те, що запит про надання інформації не може бути задоволеним (а.с.9).
Вважаючи відмову відповідача у наданні табелів обліку робочого часу протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
На підставі означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень,не перевищуючи їх.
У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
За змістом пункту 2 частини 1 статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Верховний Суд у постанові від 27 червня 2019 року у справі №522/817/15-а виділив такі ознаки публічної інформації:
1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;
2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;
3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;
4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;
5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.
Визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.
Відповідно до частини 2 статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Згідно зі статтею 2 Закону України "Про інформацію" №2657-ХІІ від 02.10.1992 (далі Закон №2657) основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.
Частиною 1 статті 3 Закону України "Про інформацію" встановлено, що основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації.
За змістом частини 2 статті 20 Закону №2657 будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Як зазначено судом вище, відповідач відмовив позивачу у наданні копій табелів обліку робочого часу щодо суддів Печерського районного суду міста Києва - Богдана Саніна, ОСОБА_5 та Віктора Кицюка, з 01.01.2025. Вказана відмова мотивована віднесенням вказаної інформації до службової відповідно до наказу голови Печерського районного суду міста Києва від 09.09.2019 за №469а-з/2019.
В той же час, слід зазначити, що відповідно до статті 9 Закону України №2939-VI до службової може належати така інформація:
1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;
2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 згаданого Закону.
Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Водночас, суд враховує, що нормою частини 5 статті 6 Закону України №2939-VI встановлено заборону в обмеженні доступу до інформації про складання, розгляд і затвердження бюджетів, кошторисів розпорядників бюджетних коштів та плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів, а також їх виконання за розписами, бюджетними програмами та видатками (крім таємних видатків відповідно до статті 31 Бюджетного кодексу України), взяття розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів бюджетних зобов`язань або здійснення розпорядження бюджетними коштами у будь-який інший спосіб, планування, формування, здійснення та виконання закупівлі товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, у тому числі оборонних закупівель (крім випадків, якщо окрема інформація про закупівлі товарів, робіт і послуг становить державну таємницю відповідно до Закону України "Про державну таємницю"), володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про основи національного спротиву"). Не може бути також обмежено доступ до інформації про наявність у фізичних осіб податкового боргу. Не підлягає обмеженню також доступ до інформації про стан і результати перевірок та службових розслідувань фактів порушень, допущених у сферах діяльності, зазначених у цій частині. Доступ до зазначеної інформації забезпечується розпорядниками інформації відповідно до положень статті 5 вказаного Закону.
Зважаючи на те, що табель обліку робочого часу суддів ведеться з метою виплати заробітної плати, який в свою чергу містить інформацію про робочий час осіб, що отримують зарплату з бюджету, то така інформація є відкритою, оскільки вона становить суспільний інтерес, доступ до якої не може бути обмежено, в тому числі й шляхом віднесення її до службової.
Частиною 1 статті 22 Закону України №2939-VI передбачено виключний перелік випадків, у яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту а саме:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 згаданого Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 згаданого Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 згаданого Закону.
Водночас, судом не встановлено наявність у відповідача правових підстав, передбачених статтею 22 Закону України №2939-VI, для відмови у наданні відповіді на запит позивача.
Відповідно до пункту 1 статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. А згідно з пунктом 2 зазначеної статті здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.
Тобто, стаття 10 Конвенції має на меті гарантувати вільний обіг ідей та відомостей у суспільстві. Вона гарантує не лише право на передання інформації, але також право громадськості отримувати її. Більше того, визнане на національному рівні право на отримання інформації може бути підставою для реалізації права, гарантованого статтею 10 (див. рішення Європейського суду з прав людини від 17 лютого 2015 року у справі "Guseva v. Bulgaria", заява № 6987/07, § 36, 40; від 03 квітня 2012 року у справі "Gillberg v. Sweden", заява № 41723/06, § 93).
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у наданні позивачу копій табелів обліку робочого часу щодо суддів Печерського районного суду міста Києва - Богдана Саніна, Оксани Царевич та Віктора Кицюка, з 01.01.2025.
Як наслідок, слід зобов`язати відповідача надати позивачу інформацію про суддів Богдана Саніна, Оксану Царевич та Віктора Кицюка, а саме: табелі робочого часу суддів (з 01.01.2025).
Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно із частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими витратами позивача у даній справі є витрати зі сплати судового збору у розмірі 1064,96 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.02.2026.
Як наслідок, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 1064,96 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Печерського районного суду міста Києва (код ЄДРПОУ 02896745, пров. Хрестовий, 4 м. Київ, 01010) про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити.
Визнати протиправною відмову Печерського районного суду міста Києва у задоволенні інформаційного запиту ОСОБА_1 в частині надання копій табелів обліку робочого часу щодо суддів Печерського районного суду міста Києва - Богдана Саніна, Оксани Царевич та Віктора Кицюка, з 01.01.2025.
Зобов`язати Печерський районний суд міста Києва (код ЄДРПОУ 02896745, пров. Хрестовий, 4 м. Київ, 01010) надати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) запитувану інформацію, а саме: копії табелів обліку робочого часу щодо суддів Печерського районного суду міста Києва - Богдана Саніна, Оксани Царевич та Віктора Кицюка, з 01.01.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного суду міста Києва (код ЄДРПОУ 02896745, пров. Хрестовий, 4 м. Київ, 01010) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Матуляк Я.П.