Єдиний унікальний номер 725/1431/26 
Номер провадження 3/725/295/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2026 року Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Піхало Н.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
В С Т А Н О В И В :
23.01.2026 року складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 15.01.2026 року о 12 год. 10 хв. в м. Чернівці, по вул. Кармелюка,50, керуючи автомобілем ВАЗ 21090 державний номерний знак НОМЕР_1 виїжджаючи з другорядної дороги (вул. Трепка) на головну дорогу (вул. Кармелюка) не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі Seat державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого створив аварійну ситуацію, щоб уникнути зіткнення ОСОБА_2 здійснив різке гальмування і викрутив кермо в іншу сторону, в результаті чого допустив зіткнення з електроопорою.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.5 ст.122 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. В його інтересах діяв адвокат Онофрей Ш.К., який просив закрити провадження у справі з підстав зазначених ним у відповідному письмовому клопотанні. Зокрема зазначав, що протокол та додані до протоколу докази є необґрунтованими, оскільки оформлені з грубим порушенням встановлених норм Інструкцій та законодавства України. Зазначав, що після обстеження ОСОБА_1 повертався додому та близько 12 год. 00 хв. здійснював поворот з вулиці Трепка на вулицю Кармелюка. При цьому, ОСОБА_1 перед зміною напрямку руху, переконався що відсутні транспортні засоби, яким він може створити аварійну ситуацію здійснив поворот ліворуч на вулицю Кармелюка, та в той період часу жодних аварійних ситуацій і ДТП не було, отже жодних аварійних ситуацій він не вчиняв та правила дорожнього руху не порушував.
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що відносно нього було складено протокол за ст.124 КУпАП, та 17.02.2026 року, постановою Чернівецького районного суду міста Чернівців провадження у справі закрито у зв`язку із тим, що у результаті ДТП механічні пошкодження отримав тільки транспортний засіб, яким він керував, та будь-яких пошкоджень інших об`єктів, передбачених диспозицією ст.124 КУпАП та шкоди інтересам будь-яких інших осіб ним спричинено не було.
Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові пояснення адвоката Онофрея Ш.К., матеріали справи, суд приходить до наступного.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно з ч.5 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Проте, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейськими, в порушення вимог ст. 255 КУпАП не зібрано доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Зокрема, до матеріалів справи не додано жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , відсутні пояснення свідків, не долученого до матеріалів справи відео, з якого б можливо було встановити факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення.
При цьому, матеріали, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №573583 від 15.01.2026 року, не підтверджують факт порушення п.10.1 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 . Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.
Отже, об`єктивних та переконливих доказів, які б давали підстави для висновку, що саме ОСОБА_1 створив аварійну обстановку за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин суду не надано.
Слід зазначити, що згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та збирати докази, оскільки це суперечить принципу справедливого судового розгляду, змагальності та об`єктивності розгляду справи.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положення ст. 62 Конституції України, встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абзаці другому п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, визнання особи винуватою може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак неможна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».
Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, та те, що ОСОБА_1 не погоджується із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, категорично заперечує факт порушення ПДР України, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП не доведена достатніми, допустимими та достовірними доказами.
Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись статями 1, 7, 8, 9, 23, 26, 33-35, 122, 247, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.
Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців       Піхало Н.В.