Справа № 461/1279/25 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/270/26 Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю представників Львівської митниці Держмитслужби України Лубоцького Богдана Ігоровича, Кирчея Юрія Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, та накладено стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн судового збору.
Відповідно до постанови, в ході здійснення аналітичної роботи, шляхом проведеної перевірки електронних інформаційних систем АСМО «Інспектор» та ЄАІСМО встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 , 20.09.2021 року, через митний пост «Угринів» Львівської митниці, в напрямку смуги руху «зелений коридор», ввезла на митну територію України транспортній засіб марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 60-ти днів», відповідно до зобов`язання про зворотне вивезення №UA209100/2021/1321 від 20.09.2021 року, з якого вбачається, що даний транспортний засіб остання зобов`язувалася вивезти за межі митної території України, в термін до 19.11.2021 року.
Згідно із даних електронних інформаційних систем АСМО «Інспектор» та ЄАІСМО, транспортний засіб марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 громадянкою України ОСОБА_1 станом на 03.02.2025 року не вивозився та у інший митний режим не поміщався. Документів, які б підтверджували обставини, викладені у положеннях ст.460 Митного кодексу України, вказаною особою подано не було. Окрім цього, гр. ОСОБА_1 з приводу невивезення за межі митної території України вищевказаного транспортного засобу не зверталась, заяви/повідомлення не скерувала. Громадянці України ОСОБА_1 скеровувався неодноразово письмовий виклик №7.4-4/28-07-05/10/25906 від 25.09.2024 року, шляхом направлення рекомендованого повідомлення оператором поштового зв`язку "УКРПОШТА" для прибуття в період з 02.10.2024 року / 10.10.2024 року на митний пост «Угринів» Львівської митниці для надання пояснень і участі у складанні протоколу про порушення митних правил. Водночас, рекомендоване повідомлення з конвертом №28-07/25906 «УКРПОШТА», в якій містилося повідомлення з викликом, повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання. Гр. ОСОБА_1 для надання пояснень на митний пост «Угринів» Львівської митниці за викликом - не прибула. Зі змісту ст. 380 Митного Кодексу України убачається, що громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10 ) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни. З аналізу інформації в ЄАІСМО та АСМО «Інспектор» убачається, що гр. ОСОБА_1 не притягувалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Враховуючи викладене вище, громадянка України ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 на митну територію України терміном більше ніж на тридцять діб. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 6 ст.481 Митного кодексу України.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.
На вказану постанову особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року, оскаржувану постанову скасувати, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає постанову суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що автомобіль “Peugeot 307” д.н.з. НОМЕР_1 не було вивезено за межі митної території України. Цей висновок ґрунтується виключно на даних бази АСМО «Інспектор», які є некоректними та помилковим.
Зазначає, що довідка польської прикордонної служби та дані польського свідоцтва про реєстрацію однозначно підтверджують, що вже 16.10.2021 року транспортний засіб був вивезений з України та в`їхав на територію Республіки Польща, тобто до спливу встановленого українською митницею строку тимчасового ввезення (19.11.2021).
Більше того, даний транспортний засіб досі знаходиться в її користуванні на території Польщі.
Отже, у її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України (невивезення транспортного засобу у встановлений строк), а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам.
Щодо строку на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята за її відсутності, про існування такої постанови вона дізналася випадковопід час перевірки додатку "ДІЯ", звідки вона дізналася про відкрите виконавче провадження про конфіскацію належного її автомобіля, відтак такий пропущено з поважних причин.
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник адвокат Юрчак В.В., не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від таких не надходило. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши виступ представників митного органу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Статтею 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції не було дотримано в повному обсязі.
Так, висновки судді, що викладаються у постанові, в силу вимог ст. 283 КУпАП повинні ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, та підтверджуватися не лише належними, допустимими доказами, але й у своїй сукупності та взаємозв`язку незаперечними та достатніми доказами.
На митний орган, як на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративне правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів та доведення фактів й обставин, викладених в протоколі. Натомість суд обмежений доводами та доказами, наданими сторонами у справі, та приймає рішення на основі проведеного їх аналізу та оцінки.
Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що як державним інспектором відділу митного оформлення №4 митного поста “Угринів” Львівської митниці Держмитслужби України при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
На переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Згідно ч. 6 ст. 481 МК України відповідальність настає за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
У відповідності до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Так, з протоколу про порушення митних правил № 0136/UA209000/2025 від 03.02.2025 вбачається, що в ході здійснення аналітичної роботи, шляхом проведеної перевірки електронних інформаційних систем АСМО «Інспектор» та ЄАІСМО встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 , 20.09.2021 року, через митний пост «Угринів» Львівської митниці, в напрямку смуги руху «зелений коридор», ввезла на митну територію України транспортній засіб марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 60-ти днів», відповідно до зобов`язання про зворотне вивезення №UA209100/2021/1321 від 20.09.2021 року, з якого вбачається, що даний транспортний засіб остання зобов`язувалася вивезти за межі митної території України, в термін до 19.11.2021 року.
Разом з тим, ОСОБА_1 надіслала на електронну адресу Львівського апеляційного суду докази того факту, що транспортний засіб марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 вчасно вивезений за межі митної території України.
Як вбачається з долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи документів, належним чином перекладених на українську мову, а саме довідки № 1/LU/25, з якої слідує, що дані транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 містяться в комп`ютерних базах даних Прикордонної служби як транспортний засіб, оформлений на в`їзд до Республіки Польща 16.10.2021 у дорожньому пункті пропуску в м. Будомир.
Крім того, із долучених ОСОБА_1 документів, вбачається, що автомобіль марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 проходив обов`язковий технічний огляд у Республіці Польща у 2021-2025 роках.
Таким чином, із врахуванням того, що ОСОБА_1 надано докази перебування автомобіля марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у Республіці Польща, тому відсутність інформації у системі АСМО про фактичне вивезення транспортного засобу не можна ставити у провину ОСОБА_1 , як перевищення встановленого строку тимчасового ввезення транспортного засобу, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 481 МК України.
Митним органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 перевищила строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування марки «PEUGEOT 307», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Республіка Польща), номер кузова НОМЕР_2 на митну територію України терміном більше ніж на тридцять діб,а в матеріалах справи не має фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б стверджувати про таке. Надані матеріали не доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій на скоєння інкримінованого правопорушення.
Таким чином, апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови суду першої інстанції, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 6 ст. 481 МК України не доведена.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.
Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю події і складу інкримінованого правопорушення.
Керуючись ст. 530 МК України, ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України - скасувати.
Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, відносно ОСОБА_1 , - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук