Справа № 161/25918/25 
Провадження № 2/161/1436/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області 
у складі:
головуючого - судді Рудської С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Коржик Н.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина рішення.
1.1. Позиція позивача.
17 грудня 2025 року позивач звернулася до суду з цим позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сестрою ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Син спадкодавця ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а колишній чоловік спадкодавця - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
До складу спадщини увійшла квартира за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Звернувшись до нотаріуса за оформлення своїх спадкових прав, позивач отримала свідоцтво про право власності на 1/3 частки квартири, яка безпосередньо належала спадкодавцю ОСОБА_3 .
Щодо 2/3 часток квартири нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності, оскільки ОСОБА_3 не прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 .
Посилаючись на те, що визнання права власності на 2/3 квартири не порушує прав жодних осіб, позивач просить суд визнати за нею право власності на 2/3 квартири за адресою АДРЕСА_1 .

1.2. Позиція відповідача.
Відповідач Луцька міська рада у письмовій заяві у вирішенні спору поклалася на розсуд суду.

1.3. Позиція сторін у судовому засіданні.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.
Відповідач Луцька міська рада у судове засідання свого представника не направила, але у письмовій заяві просить суд слухати справу за його відсутності.

2. Мотивувальна частина рішення
Заслухавши пояснення присутнього представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, з таких підстав.

2.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що позивач є рідною сестрою ОСОБА_3 (далі – спадкодавець, ОСОБА_3 ), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18, 20-25).
Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.71).
Син спадкодавця ОСОБА_4 (далі – ОСОБА_4 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а колишній чоловік спадкодавця ОСОБА_5 (далі – ОСОБА_5 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16-17)
З матеріалів справи слідує, що квартира за адресою АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Квартира набута у власність в порядку безоплатної приватизації державного житлового фонду 28 вересня 2006 року (а.с.9-10).
Фактично адреса АДРЕСА_1 у зв`язку зі зміною найменування вулиці та нумерації будинку наразі є АДРЕСА_2 .
На момент смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою АДРЕСА_2 . 
ОСОБА_3 була зареєстрована за цією адресою до 22 жовтня 2020 року, а після цієї дати – за адресою АДРЕСА_3 (а.с.26, 96).
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 18 жовтня 1984 року по 02 грудня 1991 року (а.с. 83-84).
Отже, на час смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 єдиним його спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину за фактом спільного проживання зі спадкодавцем, був його син ОСОБА_4 . З час відкриття спадщини цій особі належало 2/3 частки квартири, а ОСОБА_3 – 1/3 частки.
На 1/3 частки ОСОБА_3 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пономаренко О.О. 03 грудня 2025 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу (а.с. 112).
Щодо 2/3 частки ОСОБА_4 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки за життя ОСОБА_3 не прийняла спадщину після смерті свого сина (а.с. 8).

2.2. Позиція суду.
Положеннями статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частинами першою, третьою та четвертою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Зі встановлених судом фактичних обставинах справи слідує, що спадкодавець ОСОБА_3 у встановленому порядку не успадкувала 2/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 (наразі - АДРЕСА_2 ) після смерті свого сина ОСОБА_4 .
В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_3 подавала заяву про прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4 , або постійно проживала з ним на час відкриття спадщини. Також відсутні докази того, що ОСОБА_3 за життя визнавалася недієздатною чи її дієздатність була обмеженою.
З наведеного слідує, що 2/3 частки спірної квартири не увійшли у склад спадщини після смерті ОСОБА_3 , а тому нотаріус обґрунтовано та на законних підставах відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в цій частині.
При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що ОСОБА_3 за життя лише не зареєструвала права власності на 2/3 спірної квартири, адже з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 взагалі не набула права власності на цю квартиру, адже не прийняла спадщини після смерті свого сина ОСОБА_4 .
Фактично, наразі 2/3 частки покійного ОСОБА_4 у спірній квартирі має ознаки відумерлої спадщини, адже жоден спадкоємець після його смерті спадщину не прийняв.
Доводи позивача про те, що визнання за нею право власності не порушує прав жодних осіб, суд відхиляє, оскільки таке визнання безпосередньо порушує права територіальної громади, яка може претендувати на відумерлу спадщину.
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки за свого життя ОСОБА_3 ніколи не була власником 2/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 (наразі - АДРЕСА_2 ), адже не прийняла у встановленому порядку спадщину після смерті свого сина ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись ст. 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову  ОСОБА_2 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Луцька міська рада, м. Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, буд. 
19, код ЄДРПОУ 34745204.
Повний текст рішення складений та підписаний 08 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного 
суду Волинської області      С.М. Рудська