Справа № 420/13491/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Свиди Л.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківської області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 30 березня 2025 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., зобов`язання Державної судової адміністрації України забезпечити Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року включно, нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., визнання протиправними дій Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 грн., зобов`язання Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року включно, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., врахувавши при цьому виплачені суми та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву.
Позов обґрунтований позивачем тим, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 410/2016 від 24 вересня 2016 року позивача призначено на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. Указом Президента України «Про призначення суддів» № 727/2024 від 16 жовтня 2024 року його призначено на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області безстроково. Рішенням голови Верховного Суду від 10.06.2022 року позивач відряджений до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. Наказом голови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2022 позивач зарахований до штату Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з 17.06.2022. Отже, нарахування та виплата мені суддівської винагороди з 17.06.2022 здійснюється ТУ ДСА України в Івано-Франківській області. У період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року розмір посадового окладу, який береться відповідачем для розрахунку суддівської винагороди, становить 63060 грн. Отже, у період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 ТУ ДСА України в Івано - Франківській області нараховувало та виплачувало позивачу суддівську винагороду, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2020 року, у розмірі 2102 грн. Позивач зазначає, що ДСА України не забезпечувало ТУ ДСА України в Івано-Франківській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2025 року по 31.03.2025 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., як це передбачено ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом. 
З відзиву на позовну заяву Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає про те, що відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно правовими актами. Частина 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII встановлює базові розміри посадового окладу суддів судів різних інстанцій, розрахунковою величиною яких є прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Законом №1402-VIII визначено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду, який становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. З огляду на висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, територіальне управління вважає, що нараховуючи і виплачуючи позивачу суддівську винагороду на основі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, територіальне управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією і законами України. Територіальне управління, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня не мало правових підстав для виплати суддівської винагороди без застосування норм ст. 7 Закону №1082-ІХ, яким визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року у розмірі 2102 грн. 
Відзив від Державної судової адміністрації України до суду не надійшов.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Указом Президента України «Про призначення суддів» № 410/2016 від 24 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області строком на п`ять років. 
Указом Президента України «Про призначення суддів» № 727/2024 від 16 жовтня 2024 року ОСОБА_1 призначено на посаду судді Куйбишевського районного суду Запорізької області безстроково. 
Рішенням голови Верховного Суду №217/о/149-22 від 10.06.2022 року позивача відряджено до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області. 
Наказом голови Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 08.08.2022 року ОСОБА_1 зарахований до штату Надвірнянського районного суду Івано Франківської області з 17.06.2022 року.
З розрахункових листів за січень-березень 2025 року №336229, №337425, №338988 вбачається, що у період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 ТУ ДСА України в Івано - Франківській області нараховувало та виплачувало позивачу суддівську винагороду, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01 січня 2020 року, у розмірі 2102 грн.
Позивач не погодився із бездіяльністю Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди позивачу за період з 01 січня 2025 року по 30 березня 2025 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн. та правомірністю дій Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 грн. та звернувся до суду із цим позовом.
Згідно зі ст. 8, 130 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. 
У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. 
Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VII від 02.06.2016 року.
За частиною першою статті 4 Закону №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом.
Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (частина друга статті 4 Закону № 1402-VIII).
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Згідно п. 1 ч. 3, ч. ч. 4, 5 ст. 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
30.06.2016 року набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02.06.2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
Вказаним Законом, серед іншого, ст. 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що «розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій».
З цією конституційною нормою співвідносяться норми ч. 1 ст. 135 Закону № 1402, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.
Розмір суддівської винагороди визначено у ст. 135 Закону №1402.
Пунктом 1 ч. 3 та п. 1 ч. 4 ст. 135 Закону №1402 визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.
Отже розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
При цьому, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», встановлено у 2025 році прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема: працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні.
Предметом спору у цій справі є перевірка правомірності дій Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо визначення розміру суддівської винагороди позивача, що отримана ним з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року.
Сторонами у справі не заперечується, що позивач, як суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , у зазначеному періоді отримував суддівську винагороду, розмір якої обраховано з використанням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»- 2102 гривні.
При цьому, позивач вважає, що він мав право, у спірному періоді, на отримання суддівської винагороди та інших виплат, при обрахуванні яких мав застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01 січня 2025 року, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» - 3028 грн.
В даному випадку, згідно ч. 2 ст. 130 Конституції України, розмір винагороди судді встановлюється виключно законом про судоустрій.
При цьому, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
В свою чергу, вищевикладеними положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду складає 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Тобто, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» та Законом України «Про прожитковий мінімум» не передбачено існування будь-якого альтернативного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а як наслідок і обов`язку застосування такої величини.
В даному випадку, зменшений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб для обрахунку розміру суддівської винагороди наявний виключно в Законі України «Про Державний бюджет України на 2025 рік».
Тому, суд дійшов висновку, що саме Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» запроваджено альтернативний підхід до розрахунку суддівської винагороди, у відповідному періоді, який відрізняється від механізму розрахунку суддівської винагороди, встановленому Законом України «Про судоустрій і статус суддів».
В свою чергу, враховуючи вищевикладені приписи Конституції України, суд зазначає, що для визначення розміру його базового посадового окладу має застосовуватись розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений станом на 01 січня 2025 року.
При цьому, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2025 року (3028 грн.) на іншу розрахункову величину, яка Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.), на підставі абзацу 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», є протиправною.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 лютого 2026 року у справі №200/2309/25.
У постанові від 17 лютого 2026 року у справі №200/2309/25 судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2025 року у справі №520/32171/24, у якій викладено правовий висновок про те, що для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102,00 грн. відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та, відповідно, що з 01 січня 2024 року не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, а отже відсутні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачці як судді у відставці та сформувати такий: у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом про Державний бюджет України на відповідний рік станом на 1 січня, а також зумовленим цим зростанням розміру суддівської винагороди, розрахунок якої здійснюється на основі прожиткового мінімуму, у суддів у відставці виникає право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання; для визначення базового розміру посадового окладу судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік та, відповідно, у разі його збільшення порівняно з попереднім роком з 01 січня наявні правові підстави для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин суд дійшов висновку, що дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2025 року у розмірі 2102 грн., суперечать вимогам ч. 2 ст. 130 Конституції України і ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 31 березня 2026 року у справі №560/2583/25, від 16 березня 2026 року у справі №380/19912/24, від 11 березня 2026 року у справі №440/559/25, від 10 березня 2026 року у справі №620/15453/24, від 03 березня 2026 року у справі №600/5380/24-а та інших.
Враховуючи протиправність дій Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2025 року у розмірі 2102 грн., у суду є всі підстави для зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у розмірі 3028 грн., з урахуванням виплачених сум та відрахуванням обов`язкових платежів при їх виплаті.
Крім того, згідно ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 148, ч. 1 ст. 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України;
Суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.
В даному випадку, Державна судова адміністрація України є органом на який покладено обов`язки щодо організаційного та фінансового забезпечення діяльності органів судової влади в межах повноважень, установлених законом та забезпечення належних умов діяльності судів, у тому числі щодо виплати суддівської винагороди суддям.
Тобто, саме за рахунок коштів, які перераховуються з Державної судової адміністрації мала здійснюватися виплата суддівської винагороди позивачу.
Таким чином, нарахування та виплата позивачу у спірному періоді суддівської винагороди та інших виплат у неповному обсязі є наслідком вчинення протиправних дій Державної судової адміністрації України, а тому належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправними таких дій.
При цьому, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, яка передбачає вихід за межі позовних вимог, суд вважає за необхідне покласти обов`язок на ДСА України щодо забезпечення Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківської області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного календарного року (станом на 01 січня 2025 року - 3028 грн.).
В даному випадку, саме вказаний спосіб захисту порушених прав позивача, на переконання суду, є ефективним способом поновлення порушених прав позивача у межах спірних правовідносин.
Враховуючи протиправну бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо забезпечення Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного календарного року (станом на 01 січня 2025 року - 3028 грн.), у суду є всі підстави для зобов`язання Державної судової адміністрації України забезпечити Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати належної судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди, за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 90, 243-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної судової адміністрації України (вул. Липська,18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 26255795), Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76000, код ЄДРПОУ 26289647) про визнання протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківської області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 30 березня 2025 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., зобов`язання Державної судової адміністрації України забезпечити Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року включно, нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2025 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., визнання протиправними дій Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 грн., зобов`язання Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року включно, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн., врахувавши при цьому виплачені суми та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо забезпечення Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного календарного року (станом на 01 січня 2025 року - 3028 грн.).
Зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати належної судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівської винагороди, за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2025 року у розмірі 2102 грн.
Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2025 року по 31 березня 2025 року, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у розмірі 3028 грн., з урахуванням виплачених сум та відрахуванням обов`язкових платежів при їх виплаті.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА