УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 636/3587/25
провадження № 51-2058 ск 25
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,    ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 березня 2026 року,
установила:
Як убачається з матеріалів за касаційною скаргою та наявних у Верховному Суді даних, слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області 13 лютого 2026 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області щодо неналежного внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таке рішення Харківський апеляційний суд ухвалою від 30 березня 2026 року залишив без змін, а подану ОСОБА_4 апеляційну скаргу - без задоволення. 
Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 оскаржив її у касаційному порядку. 
Перевіривши подану скаргу та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частини 1, 2 ст. 1 КПК).
Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36). Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на її апеляційний перегляд та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).
Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котрою визначено перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки за касаційною процедурою. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.
За правилами ч. 4 ст. 424 КПК ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Отже, ураховуючи нормативне врегулювання, оспорювана ухвала не належить до предмета перевірки суду касаційної інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Тому необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 30 березня 2026 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1  ОСОБА_2 ОСОБА_3