Справа № 359/2168/25
Провадження № 2/359/2028/2025

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В., 
при секретарі - Ліман А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
24.02.2025 в системі «Електронний суд» ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 49375 грн., яка складається з : 5000 грн. – заборгованість за кредитом, 30000 грн. та 14375 грн. – нараховані проценти, - а також судовий збір в розмірі 2422, 40 грн. та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.02.2024 між первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено електронний кредитний договір № 4431599, відповідно до якого відповідачу надано споживчий кредит у розмірі 5000 грн., строком на 360 днів, із нарахуванням процентів за користування кредитом. Договір укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, що прирівнюється до письмової форми.

Позивач вказує, що кредитні кошти були перераховані на платіжну картку відповідача через платіжного провайдера, проте зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів відповідачем належним чином не виконано.

У зв`язку з відступленням права вимоги за договором факторингу від 25.10.2024 право вимоги перейшло до позивача ТОВ «ФК «Фінтраст капітал». Позивач зазначає, що розмір заборгованості підтверджується поденним розрахунком та становить 49375 грн., з яких: 5000 грн. - тіло кредиту, 30000 грн.- проценти, нараховані первісним кредитором, 14375 грн. - проценти, нараховані новим кредитором за період дії договору. Штрафні санкції у сумі 2500 грн. у підсумковому розрахунку позивачем не заявляються до стягнення з огляду на вимоги законодавства.

Посилаючись на положення цивільного законодавства та умови договору, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 49375 гр., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін ( а. с. 165-166).
У судове засідання представник позивача не з`явився, відповідно до змісту позовної заяви ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» просив розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надійшло. 

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що 29.02.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір № 4431599 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень, строком на 360 днів, стандартна процентна ставка за договором встановлюється в розмірі 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, знижена процентна ставка становить 1,50 % в день ( а. с. 28-48).

Умови кредитування також викладені в додатку № 1 до договору № 4431599 та паспорті споживчого кредиту (а. с. 49,51-55).

Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43491.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася 

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Також суд враховує, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, в силу вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт укладення договору та отримання кредитних коштів відповідачем не оспорюється. 
Крім того, факт зарахування кредитних коштів на зазначений договорі картковий рахунок: маска картки НОМЕР_1 , підтверджується інформацією ТОВ «ПЕЙТЕК Україна» (а.с.27).

25.10.2024 ж ТОВ «ФК «Фінстратс Україна» уклало з ТОВ «Лінеура Україна» договір факторингу № 25/10/2024, за умовами якого вказані первісний кредитор ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило позивачу права вимоги , строк виконання зобов`язань за якими настав ( а. с. 126-144).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №№25/10/2024 від 25 жовтня 2024 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №4431599 в сумі 37500,00грн., з яких: 5000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 30000,00 грн. – заборгованість за відсотками, 2500,00грн. – заборгованість за штрафами (а. с.74).

Згідно із розрахунком заборгованості, виданим ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» станом на 25.10.2024 було розраховано проценти за користування кредитним коштами за період з 29.02.2024 по 25.10.2024 включно на загальну суму 30000,00 грн. (а.с.59-68).

Перевіркою розрахунку встановлено, що нарахування процентів здійснювалося відповідно до умов договору до 01.04.2024 за зниженою ставкою 1,5% в сумі 75 грн. щоденно (5000,00х1,5%=75,00грн.), у подальшому зроблено перерахунок процентів за цей період, з використанням стандартною процентною ставкою – 2,5%, що становить 125,00грн. в день (5000,00х2,5%= 125,00грн.).

Таким чином правильність нарахування процентів перевірена судом відповідає умовам п.1.4.2 Договору №4431599.

Крім того, згідно із розрахунком заборгованості, виготовленим ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», встановлено, що позивач в межах визначеного у Договорі №4431599 про надання коштів на умовах споживчого кредитування строку кредитування (360днів) здійснило донарахування процентів за період з 26.10.2024 по 17.02.2025 року включно за визначеною договором стандартною процентною ставкою – 2,5% (125,00грн. ) в день, всього на загальну суму 14375,00грн. (а.с.69-71).

Таким чином, станом на дату звернення до суду загальна заборгованість відповідача за Договором № 4431599 від 29.02.2024  становить 49375 грн., яка складається з : 5000 грн. – заборгованість за кредитом, 30000 грн. та 14375 грн. – нараховані проценти.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за договором позики.

Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. 

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором № 4431599 від 29.02.2024  становить 49375 грн., яка складається з : 5000 грн. – заборгованість за кредитом, 30000 грн. та 14375 грн. – нараховані проценти.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення справи.

На підтвердження понесених витрат суду надано копію укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітній Михайло Миколайович Договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024; копію Заявки №6832 на виконання доручення за Договором (а.с.152-154); копію Акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору від 17.02.2025 (а.с.72-73); копію рахунку на оплату №6832-17/02-2025 від 17.02.2025 (а.с.58).

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини застосовує такі критерії - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим та мати мають розумний розмір.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, справа не представляє великої складності, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі 10000,00грн. викликає сумнів.

Так, відповідно до переліку складу, обсягу та видів виконаних робіт, наведеного в Акті приймання-передачі наданих послуг (а.с. 72–73), суд дійшов висновку, що лише частина заявлених витрат відповідає критеріям реальності наданих послуг та розумності їх розміру. До таких витрат суд відносить витрати на дослідження наданих документів, аналіз чинного законодавства та складання позовної заяви.

Враховуючи незначну складність справи, характер спірних правовідносин та обсяг виконаних представником позивача робіт, суд дійшов висновку, що співмірним та обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, є сума 3000,00 грн., яка підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. (а. с. 1) підлягають стягненню на його користь з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273, 280-284 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити повністю. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4431599 від 29.02.2024 у розмірі 49375 гривень (сорок дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять гривень), з яких: 5000 гривень – заборгованість за кредитом, 30000 та 14375 гривень – нараховані проценти, - а також судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та частину понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень (три тисячі гривень).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», код ЄДРПОУ 44559822, юридична адреса: 03150, м.Київ, вул.Загородня, буд. 15 оф.118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання (проголошення), має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня виготовлення повного тексту рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлений 24.06.2025.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів