Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
27 лютого 2026 року № 520/21818/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 із використанням системи "Електронний суд" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) розглянути заяву від 23 липня 2025 року громадянина України ОСОБА_1 паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560. 
В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем допущено відносно нього протиправну бездіяльність, чим порушено його права. Також позивачем вказано, що бездіяльність відповідача полягає у не здійсненні розгляду його заяви від 23 липня 2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.
Ухвалою суду від 20.08.2025 року прийнято адміністративну справу до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі. 
Представником відповідача через канцелярію суду подано пояснення щодо обґрунтованості та належності доказів, в яких зазначено, що відповідач не допустив бездіяльності відносно позивача, а відтак порушення прав останнього не відбулось.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та письмових пояснень відповідача, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 , (зареєстрований в реєстрі Оберіг за №040520251455472200133, дані було уточнено 18.05.2024 року).
Судовим розглядом справи зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що ним 23 липня 2025 року на адресу відповідача було подано заяву за формою додатку № 4 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, якою повідомив, що він є особою, яка на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. Також, до заяви було подано документи відповідно до додатку №5, Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560. Позивачем вказано, що ним до заяви також додано копію свого військово-облікового документа рекрута ОСОБА_1 , який дійсний до 22.07.2026 року, в якому зазначено про знаходження його на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначена заява позивача була відправлена засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення, накладна №6906300178899. Вказаний лист було отримано відповідачем 28 липня 2025 року відповідно до повідомлення АТ "Укрпошта".
При цьому позивачем наголошено на обставинах того, що він здійснив уточнення даних через мобільний додаток РЕЗЕРВ+ та оновив свої дані 18 травня 2024 року, як на той момент вимагало чинне законодавство України.
В подальшому, не отримавши відповідь згідно із законодавством протягом семиденного строку, позивач направив 04 серпня 2025 року на адресу відповідача заяву з проханням повідомити результати розгляду його попередньої заяви від 23 липня 2025 року щодо надання відстрочки, яке було отримане Відповідачем 07.08.2025 року згідно із даними сайту AT "Укрпошта".
Таким чином, як зазначив позивач, не отримавши жодної реакції відповідача він був змушений звернутися до суду із позовом у цій справі.
Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Згідно із ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992р. №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Приписами ч.5 ст.1 Закону №2232-XII визначено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно із ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 14 ст.2 Закону №2232-XII передбачено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває по теперішній час.
Також, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Положеннями абз.1 ч.1 ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відтак Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Положеннями абз.4 ст.1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Також абз.5 ст.1 Закону №3543-XII передбачено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Положеннями п.12 ч.1 ст.23 Закону №3543-XII встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів
Також, суд зазначає, що згідно із абз. 1 п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п.8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Абзацом дев`ятим пункту 11 Положення № 154 встановлено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік; забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), який визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Отже, положеннями п.56 Порядку №560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Положеннями пункту 57 Порядку №560 передбачено, що для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно із абз.1 та 2 п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. 
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Згідно з пунктом 59 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Абзацами 1-10 пункту 60 Порядку №560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаному продовжується автоматично, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку.
Абзацом 29 пункту 60 Порядку №560 передбачено, що у разі неможливості провести перевірку наявності у військовозобов`язаного підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та інших державних реєстрів або баз (банків) даних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (Центральне управління або регіональні органи СБУ чи відповідний підрозділ розвідувальних органів) повідомляє такому військовозобов`язаному засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку про необхідність надання ним відповідних підтвердних документів для продовження раніше наданої відстрочки.
З аналізу викладених вище норм вбачається, що з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати особисто паспорт громадянина України, військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
В рамках розгляду цієї справи встановлено, що позивачем 23 липня 2025 року на адресу відповідача було подано заяву, якою останній повідомив, що він є особою, яка на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягає призову на військову службу під час мобілізації. 
Позивачем вказано у позовній заяві, що ним до заяви також додано копію свого військово-облікового документа рекрута, який дійсний до 22.07.2026 року та в якому зазначено про знаходження його на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Зазначена заява позивача була відправлена засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» цінним листом з описом вкладення, накладна №6906300178899, який було отримано відповідачем 28 липня 2025 року відповідно до повідомлення АТ "Укрпошта".
Під час розгляду справи зі змісту наданих до суду представником відповідача пояснень встановлено доводи останнього стосовно того, що позивач прибув з іншої місцевості України (м. Запоріжжя) та з 2007 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що також підтверджується відомостями паспорту громадянина України, виданого на ім`я позивача. 
При цьому, як зазначає представник відповідача, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач, як військовозобов`язаний, повинен перебувати на військовому обліку у відповідному РТЦК та СП за місцем реєстрації, проте останній на військовому обліку у жодному ІНФОРМАЦІЯ_5 - не перебував. Із посиланням на положення Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, представником відповідача вказано, що позивач, як громадянин України, будучи військовозобов`язаним, повинен був перебувати на військовому обліку у відповідному ІНФОРМАЦІЯ_5 (за місцем реєстрації, а у разі залишення місяця проживання – за місцем обліку ВПО), але всупереч вимогам діючого законодавства - не став та не перебував на обліку у жодному ТЦК та СП. Водночас представником відповідача наголошено на обставинах того, що адреса реєстрації позивача, а саме: АДРЕСА_3 , - не належить до території відповідальності та ведення військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з чим відповідач не має законних підстав вчиняти будь які дії щодо військовозобов`язаних, які перебувають або повинні перебувати на військовому обліку в іншому ТЦК та СП, і розгляд заяв про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, прийняття по ним рішення та їх оформлення - не є виключенням.
В той же час, представником відповідача вказано, що відповідно до вимог Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 року №932, позивача ОСОБА_2 , відповідно до сформованого переліку відомостей та переданих Міноборони з подальшим внесенням відомостей до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів, було взято автоматично на військовий облік, проте Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІКС «Оберіг») ОСОБА_1 системою, автоматично було прив`язано до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як зареєстроване місце проживання позивача, а саме: АДРЕСА_3 , відноситься до території відповідальності, обслуговування та ведення військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після проведення роботи з виявлення військовозобов`язаних, які відповідно до постанови КМУ №932 помилково системою були взяті на військовий облік РТЦК та СП не за місцем реєстрації, громадянин ОСОБА_1 був прийнятий на військовий облік за місцем реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Так, матеріали справи містять копію витягу з додатку РЕЗЕРВ+, з якої вбачається, що позивач взятий на облік 14.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_9 . 
Водночас, представником відповідача вказано, що станом на час подання пояснення, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до яких має доступ ІНФОРМАЦІЯ_10 , позивач - ОСОБА_1 , взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_11 і перебуває у картотеці із позначенням - знятий з військового обліку у зв`язку з призовом чи прийняттям на військову службу.
При цьому під час розгляду справи встановлено доводи представника відповідача стосовно того, що заява позивача від 23.07.2025 року щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.12 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» була розглянута Комісією з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, утвореної при ІНФОРМАЦІЯ_12 , та за результатом розгляду даної заяви, Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 було ухвалено рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку з перебуванням на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_13 .
08.08.2025 за вихідним №2015 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» було направлено ОСОБА_1 , за вказаною ним у заяві адресою, повідомлення про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду його заяви, з зазначенням причини відмови.
Так, матеріали справи містять копію повідомлення №2015 від 08.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі змісту якого вбачається, що за результатами розгляду заяви та підтвердних документів щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» протоколом від 08.08.2025 року №1 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. У графі «Причини відмови» вказано: порушення правил військового обліку, а саме перебування на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_14 за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, у довідці внутрішньо переміщеної особи зазначено місце проживання м. Запоріжжя.
Складення відповідачем на ім`я позивача зазначеного повідомлення №2015 від 08.08.2025 року є свідченням проведеного останнім розгляду заяви позивача від 23.07.2025 року.
Зі змісту позовних вимог позивача вбачається, що останній звернувся до суду щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву від 23 липня 2025 року громадянина України ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560.
При цьому суд вважає за необхідне вказати, що фактично позовні вимоги позивача не містять конкретизації стосовно того, яку саме бездіяльність відповідача позивач оскаржує.
Однак, враховуючи доводи позивача, викладені у позовній заяві, та встановлені під час розгляду справи обставини, суд доходить висновку про те, що в рамках розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження доводи стосовно допущення відповідачем відносно позивача бездіяльності у розрізі здійснення розгляду заяви останнього від 23.07.2025 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
При цьому, судом встановлено, що за наслідком розгляду заяви позивача від 23.07.2025 року відповідачем було прийнято рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560.
Суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів оспорювання позивачем вказаного прийнятого відповідачем рішення про відмову, як і не містять доказів на спростування доводів відповідача, покладених в основу прийняття такого рішення.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про те, що доводи позивача стосовно порушення його прав відповідачем не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно із приписами ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.