ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2026 Справа № 909/993/25
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Бонк Т.Б.,
Суддів Бойко С.М.,
Якімець Г.Г.,
секретар судового засідання Шатан Т.О.,
представники сторін:
позивача: Станько Т.Р., Карпенко І.А.,
відповідача: Микитюк А.І.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс" б/н від 12.01.2026 (вх. суду від 12.01.2026 № 01-05/121/26)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 (повне рішення складено 23.12.2025, суддя Неверовська Л. М.)
у справі № 909/993/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс", с. Зубра, Львівська обл. 
до відповідача: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Івано-Франківськ, 
про: стягнення 3 447 156,57 грн,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення 3 447 156,57 гривень заборгованості.
В обґрунтування позову позивач вказав, що постачав теплову енергію відповідачу та під час комісійного пломбування складових одного із теплових лічильників на цьому об`єкті теплопостачання було виявлено помилкове налаштування технічних параметрів обліку іншого теплового лічильника. Внаслідок зазначеного, облік теплової енергії лічильником SKS-3 №014086 за весь період роботи котельні здійснювався із заниженням фактичного обсягу поставленої теплової енергії в 10 разів, тому позивач просив суд стягнути з відповідача кошти в розмірі 3 447 156,57 грн за фактично спожиту теплову енергію в обсязі 801,63 ГКал.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що визначений позивачем спожитий обсяг теплової енергії шляхом множення на 10 обсягу зафіксованого лічильником №014086 (за березень, жовтень-листопад 2025 року) за мінусом обсягу теплової енергії зафіксованого лічильником № 014086 є непідтвердженим належними доказами, теоретичним та таким, що ґрунтується на припущеннях. Суд констатував, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, з яких можливо встановити розмір боргу за фактично спожитий відповідачем обсяг теплової енергії.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс" звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 у справі № 909/993/25 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив, що розрахунки позивача заборгованості за спожиту теплову енергію ґрунтуються на припущеннях та в порядку, що не передбачений законодавством. Скаржник зазначає, що офіційний представник виробника («Axis Indusries») цього теплолічильника в Україні – ТОВ «Інвест Премекс», сервісний центр, на запит ТОВ «Теплоінвестсервіс» листом від 04.11.20224 повідомив, що невірно запрограмована ціна вхідного імпульсу збільшить або зменшить теплову енергію, а якщо вибрати довжину слідування імпульсів більшу за розрахункову то це може призвести до зменшення обрахунку теплової енергії при великих витратах.
Скаржник вказує, що Актом технічної експертизи від 04.12.2024р., проведеної ЛМКП «Львівтеплоенерго», встановлено, що «при огляді теплолічильника SKS-3 зав. № 014086 та електромагнітного витратоміра SDM Ду 80.1-1-24 DS зав. №063451, що належить ТОВ «Теплоінвестсервіс», було виявлено помилку в налаштуванні ціни імпульсу SKS-3 у випадку роботи з електромагнітним витратоміром SDM Ду 80.1-1-24 DS зав. №063451, а саме: ціна імпульсу витратоміра складає 1 літр на імпульс, а в налаштуваннях теплолічильника SKS-3 встановлено 0,1 літра на імпульс, що відображено в параметрі « 5: теплолічильника SKS-3.
На переконання апелянта суд неправильно застосував норм матеріального права, що визначають правила обліку теплової енергії. Так, п. 20 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ №1198 від 03.10.2007 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки, прилад обліку наявний, теплолічильник SKS-3 №014086 під час експлуатації не був пошкоджений, обставини неправильної роботи цього приладу обліку не підтверджено.
Апелянт звертає увагу, що тепловий лічильник SKS-3 №014086 працював правильно, лише внаслідок невірно налаштованого параметру щодо ціни вхідного імпульсу об`єму води (замість « 5:1.00 Е-3» введено параметр « 5:1.00 Е-4»), цей лічильник відображав показники кількості теплової енергії з коефіцієнтом 0,1, що призвело до заниження реального обсягу теплоспоживання в 10 разів.

Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 залишити без змін.
Відповідач наголошує, що два вузли комерційного обліку з тепловими обчислювачами SKS-3 №013437 та SKS-3 №014086 належать позивачу та були облаштовані позивачем. Відповідач зауважує, що позивач не звертався до проєктно-монтажної організації безпосередньо для виконання робіт по облаштуванню двох вузлів комерційного обліку з тепловими обчислювачами SKS-3 №013437 та SKS-3 №014086 в комплекті з витратомірами SDM та термоперетворювачами «Ахіс» РL-6.
Таким чином, на думку відповідача, оскільки лічильники перебувають у власності/балансі позивача, споживач не мав жодного впливу на налаштування та постачальник (позивач) самостійно несе ризик наслідків своєї недбалості.

Рух справи в суді апеляційної інстанції:
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 справу № 909/993/25 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс" б/н від 12.01.2026 (вх. суду від 12.01.2026 № 01-05/121/26) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 у справі № 909/993/25.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 призначено справу № 909/993/25 до розгляду у судовому засіданні на 17.03.2026.
Судове засідання 17.03.2026 не відбулося у зв`язку з неналежним функціонуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а саме системи відеоконференцзв`язок, про що складено акт про несправність системи фіксування судового засідання технічними засобами.
Ухвалою суду від 17.03.2026 призначено справу № 909/993/25 до розгляду у судовому засіданні на 24.03.2026.
У судовому засіданні 24.03.2026 апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач заперечив такі доводи з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, сторони надали суду пояснення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).
Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:
19.03.2024 між ТОВ "Теплоінвестсервіс" (як енергопостачальником) та Івано-Франківською КЕЧ району (як споживачем) укладено договір про закупівлю теплової енергії №149 (надалі – договір №149), відповідно до якого енергопостачальник зобов`язується надати від власного джерела теплової енергії теплову енергію виключно для потреб бюждетних установ та організацій, а споживач – отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.
Відповідно до п.1.4 договору № 149 – місцем постачання теплової енергії є: Івано-Франківська область, селище Делятин, об`єкт №101.
Відповідно до п.1.5 договору №149 – вартість 1 Гкал. на момент укладення договору становить – 4197,48 грн. з ПДВ.
Визначена у цьому договорі ціна теплової енергії відповідає тарифу на теплову енергію для ТОВ «Теплоінвестсервіс», затвердженого рішенням виконавчого комітету Делятинської селищної ради №1361-37/2023 від 20.10.2023р., в розмірі 3497,90 грн./1 Гкал без ПДВ (+20% ПДВ = 4197,48 грн. з ПДВ).
21.10.2024 між ТОВ "Теплоінвестсервіс" (як енергопостачальником) та Івано-Франківською КЕЧ району (як споживачем) укладено договір про закупівлю теплової енергії №365 (надалі – договір №365), відповідно до якого Енергопостачальник зобов`язується надати від власного джерела теплової енергії Теплову енергію виключно для потреб бюждетних установ та організацій, а Споживач – отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.
Згідно з п. 1.3. Договору, обсяг теплової енергії, яка за цим Договором передається Енергопостачальником Споживачеві становить: 1 222,23Гкал.
Відповідно до п.1.4 договору №365 – місцем постачання теплової енергії є: Івано-Франківська область, селище Делятин, об`єкт №101.
Відповідно до п.1.5 договору №365 – вартість 1 Гкал на момент укладення договору становить – 4394,21 грн. з ПДВ.
Визначена у цьому договорі ціна теплової енергії відповідає тарифу на теплову енергію для ТОВ «Теплоінвестсервіс», затвердженого рішенням виконавчого комітету Делятинської селищної ради №196 від 08.10.2024р., в розмірі 3661,84 грн./1 Гкал без ПДВ (+20% ПДВ = 4394,21 грн. з ПДВ).
Згідно з п. 3.1. договору, вартість теплової енергії за цим договором становить 5370735,29грн. з ПДВ.
19.12.2024 додатковою угодою №2 до договору № 365 про закупівлю теплової енергії від 21.10.2024 року сторони дійшли взаємної згоди укласти додаткову угоду про таке:
1. ... Сторони дійшли взаємної згоди зменшити закупівлю теплової енергії та викласти п. 1.3. договору в такій редакції:
« 1.3. Договору, обсяг теплової енергії, яка за цим договором передається Енергопостачальником Споживачеві становить: 543,7338Гкал.»
2. «Вартість теплової енергії за цим Договором становить 2 389 280,50грн. з ПДВ.»
На підставі договорів №149 та №365 позивач постачав відповідачу теплову енергію в період березень 2024 року та жовтень – листопад 2024 року.
Позивач передав відповідачу на умовах цього договору теплову енергію в кількості 543,7338 Гкал., а Івано-Франківська КЕЧ району оплатила в повному обсязі в сумі 2389280,50 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними інструкціями.
Облік наданої (спожитої) теплової енергії фіксувався в актах зняття показників приладу обліку теплової енергії, на підставі яких між сторонами складались акти наданих послуг.
Для обліку кількості спожитої теплової енергії на котельні в с. Делятин, де позивач постачав теплову енергію відповідачу згідно договору №149 від 19.03.2024 та договору №365 від 21.10.2024 в період березень, жовтень – листопад 2024 року використовувався тепловий лічильник SKS-3 заводський №014086 та електромагнітний витратомір SDM Ду80.1-1-24DC зав. №063451.
Згідно відмітки в Паспорті лічильника, теплолічильник SKS-3 зав. №014086 на основі результатів держповірки визнаний придатним і допущений до експлуатації. Виробником цього лічильника є АТ «Axis Industries» (країна виробник - Литва).
У 2017 році АТ «Axis Industries» передало господарську діяльність ЗАТ «Axioma LEZ», а у 2018 році ЗАТ «Axioma LEZ» змінило своє найменування на ЗАТ «Axioma Metering», що підтверджується листом АТ «Axis Industries» від 03.10.2017, листом ЗАТ «Axioma Metering» від 04.04.2018 та листом ТОВ «Інвест Премекс» №23М від 09.04.2025.
Згідно Свідоцтва від 02.01.2025, виданого ЗАТ «Axioma Metering», - ТОВ «Інвест Премекс» отримав від виробника ЗАТ «Axioma Metering» права та обов`язки офіційного представника з продажу, просування, гарантійного та післягарантійного ремонту, заміні обладнання в рамках гарантії, проведення регулюючих, повірочних та монтажник робіт приладів обліку теплової енергії та води, а також приладів для зняття та передавання даних виробництва «Axioma Metering» на території України.
07.03.2024 позивач звернувся до відповідача з листом №07/03-24, у якому повідомив, що з метою виконання договору надсилає показники лічильників тепла, води і електроенергії, зокрема і спірного лічильника SKS-3 №014086, початковий показник 1792,73 Гкал.
21.03.2024 позивач звернувся до відповідача з листом №31/03-24, яким також повідомив про дані початкових показників лічильників тепла та електроенергії, в т.ч. і спірного лічильника SKS-3 №014086.
Теплолічильник SKS-3 заводський №014086 на момент його використання також був повірений та відповідав вимогам ДСТУ 9111:2021, ДСТУ 9109:2021, що підтверджується Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №6А/381 від 24.08.2022, яке чинне до 24.08.2026.
01.11.2024 під час комісійного пломбування складових одного із теплових лічильників на цьому ж об`єкті теплопостачання (а саме, теплового лічильника SKS-3 №14380 та водомірного вузла Ду 80.1-1-24 DC063443) було виявлено помилкове налаштування технічних параметрів обліку іншого теплового лічильника SKS-3 №014086, який працював в парі з водомірним вузлом – електромагнітним витратоміром SDM ДУ 80.1-1-24 DS зав. №063451.
Присутні в той момент представники відповідача відмовились в будь-який спосіб фіксувати дану обставину шляхом складання письмового акту.
04.11.2024 ТОВ «Теплоінвестсервіс» звернулося до ТОВ «Інвест Премекс» як офіційного представника компанії UAB «Axioma Metering» - виробника теплолічильника SKS-3 із запитом щодо надання роз`яснення про причини неправильного обрахунку та налаштування теплового лічильника SKS-3 №014086.
04.11.2024р. ТОВ «Інвест Премекс» листом №102M повідомило ТОВ «Теплоінвестсервіс» наступні обставини щодо налаштування лічильника SKS-3 №014086:
«…Параметр «ціна вхідного імпульсу» витрати для кожного каналу позначається як « 5: …» і в верхньому ряду на дисплеї відображається номер каналу та одиниці вимірювання (об`єм в м? або вага в t’). Ціна імпульсу у випадку електромагнітного витратоміра SDM ДУ 80.1-1-24 DC складає 1 літр на імпульс та позначається на табличці маркування витратоміра. В цьому випадку для коректної роботи треба запрограмувати це значення, тобто цей параметр повинен бути налаштований наступним чином « 5: 1.00 Е-3», де символ Е заміняє число « 10», а далі стоїть ступінь цього числа «-3» … Неправильне налаштування цих параметрів призведе до невірного нарахування теплової енергії теплолобчислювачем».
05.11.2024 ТОВ «Теплоінвестсервіс» звернулося до відповідача з листом №09/11-24 в якому повідомили про вищевказані обставини виявлення помилкового налаштування теплового лічильника SKS-3 №014086 та з проханням надати дозвіл комісійно відкрити тепловий лічильник SKS-3 №14086 та провести правильне налаштування лічильника.
11.11.2024 ТОВ «Теплоінвестсервіс» звернулося до відповідача з листом №23/11-24 від 11.11.2024 з повідомленням про те, що відповідно до листа №09/11-24 від 05.11.2024 про невідповідність показів лічильника через помилкове налаштування теплового обчислювача №014086 в подальшому буде проведено перерахунок нарахувань за період некоректної роботи лічильника, відповідно до фактично отриманої теплової енергії з врахуванням помилки лічильника.
Оскільки, письмової відповіді відповідача щодо демонтажу цього лічильника не було, позивач 27.11.2024 самостійно демонтував лічильник та відправив на проведення технічної експертизи до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».
Актом технічної експертизи від 04.12.2024, проведеної ЛМКП «Львівтеплоенерго», встановено, що «при огляді теплолічильника SKS-3 зав. №014086 та електромагнітного витратоміра SDM Ду 80.1-1-24 DS зав. №063451, що належить ТОВ «Теплоінвестсервіс», було виявлено помилку в налаштуванні ціни імпульсу SKS-3 у випадку роботи з електромагнітним витратоміром SDM Ду 80.1-1-24 DS зав. №063451, а саме: ціна імпульсу витратоміра складає 1 літр на імпульс, а в налаштуваннях теплолічильника SKS-3 встановлено 0,1 літра на імпульс, що відображено в параметрі « 5: теплолічильника SKS-3.
Щоб обліковувати 1 літр на імпульс, параметр має бути: « 5: 1.00 Е-3», але фактично цей параметр: « 5: 1.00 Е-4». Після проведення переналаштування теплолічильника SKS-3 зав. №014086 ціна імпульсу витратоміра і теплолічильника співпали».
Висновки технічної експертизи: «Неправильне налаштування параметру « 5» теплолічильника SKS-3 зав. №014086 призводило до невірного рахування теплової енергії».
05.12.2024 тепловий лічильник SKS-3 зав. №014086 після технічної експертизи також повірено, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ EN 1434-1, що підтверджується Свідоцтвом №228-05122024-01 від 05.12.2024р.
16.12.2024 ТОВ «Теплоінвестсервіс» звернулося до відповідача з листом №35/12-24 від 13.12.2024, яким повідомило, що від початку роботи котельні робота теплового лічильника №014086 проводилась з суттєвою похибкою, що підтверджується листом представника UAB «Axioma Metering» №102М від 04.11.2024, актом технічної експертизи ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 04.12.2024.
Цим листом відповідача також повідомлено, що за весь час роботи лічильник облікував обсяг теплової енергії 89,06 Гкал, однак з врахуванням фахових заключень фактична реалізація складає 89,06*10 = 890,6 Гкал.
Жодних відповідей відповідача на вищевказані листи позивача про неправильне налаштування лічильника та про перерахунок обсягу спожитої теплоенергії не надходило.
17.12.2024 комісією у складі Головного інженера та працівників Івано-Франківської КЕЧ району, директора ТОВ «Теплоінвестсервіс» на об`єкті цієї ж котельні у військовому містечку №1 Делятинського гарнізону було змонтовано новий тепловий лічильник SKS-3 №013437 (на заміну лічильника №014086, який було неправильно налаштовано), що підтверджується актом від 17.12.2024.
Для додаткового з`ясування обставин технічних параметрів обліку теплоенергії лічильником №014086, в інтересах ТОВ «Теплоінвестсервіс» 27.05.2025 адвокат Станько Т.Р. звернувся також із адвокатським запитом №27/05-02 до ТОВ «Інвест Премекс». В якому просив: повідомити відомості та надати роз`яснення який фактичний обсяг спожитої теплової енергії, якщо така обліковувалась теплолічильником 8К8-3 зав.№ 014086 з налаштованими параметрами « 5:1.00 Е-4» разом з електромагнітним витратоміром SDМ ДУ 80.1-1-24 DS зав.№ 063451, при умові що відображений показник теплоенергії на цьому теплолічильнику з параметром « 5:1.00 Е-4» становив - 89,06 Гкал.; якщо при метрологічному огляді теплолічильника SKS-3 зав.№ 014086 з налаштованими параметрами « 5:1.00 Е-4» разом з електромагнітним витратоміром SDМ ДУ 80.1-1-24 DS зав.№ 063451 було встановлено невірне нарахування теплової енергії, то в який спосіб визначити правильне нарахування теплової енергії та реальний обсяг спожитої теплової енергії при таких налаштуваннях?; повідомити чи існує технічна можливість зміни налаштувань параметрів роботи теплолічильника 8К8-3 з « 5:1.00 Е-4» на « 5:1.00 Е-3» без його розпломбування?
17.06.2025 ТОВ «Інвест Премекс» листом № 41М у відповідь на адвокатський запит повідомило, що «У випадку коли у теплообчислювачі нерівно запрограмований параметр « 5» – ціна вхідного імпульсу від витратоміра, можна говорити про теоретичну розрахункову обсягу спожитої теплової енергії, яка могла бути обрахована теплолічильником, при правильному значенні цього параметра … Згідно проведеного розрахунку теоретично розрахунковий обсяг спожитої теплової енергії повинен був бути в 10 разів більше». Для зміни налаштувань потрібен доступ до кнопки "ЗЕТ", яка знаходиться з внутрішньої сторони верхньої кришки теплообчислювача (мал. 7.1.а, стор. 18 Паспорту). Зазвичай верхня кришка пломбується технологічними пломбами постачальника теплової енергії (стор. 55 Паспорту) Тому без розпломбування верхньої кришки змінити параметр « 5» - ціни вхідного імпульсу від витратоміра неможливо.
Як вказує позивач, у зв`язку з неправильним налаштуванням технічних параметрів лічильника SKS-3 зав. №014086, відображений облік цим лічильником щодо обсягу теплової енергії було занижено в 10 разів від фактично спожитої відповідачем теплової енергії.
09.01.2025 позивачем складено акт наданих послуг №2 та рахунок на оплату №2 відповідно до яких нараховано відповідачу до оплати обсяг теплової енергії у 801,63 Гкал на загальну суму 3447156,57 грн – обсяг теплової енергії зафіксований лічильником №014086 (за березень, жовтень-листопад 2025 року) помножений на 10 та за мінусом обсягу теплової енергії зафіксованого лічильником №014086.
В акті наданих послуг №2 та рахунку на оплату №2 від 09.01.2025 виставлено до оплати обсяг теплової енергії зафіксований лічильником №014086 (за березень, жовтень-листопад 2025 року) помножений на 10 та за мінусом обсягу теплової енергії зафіксованого лічильником №014086.
Розрахунок теплової енергії спожитої відповідачем, однак необлікованої лічильником SKS-3 зав. №014086 у зв`язку з його помилковим налаштуванням: (42,57 + 14,35 + 32,15) * 10 – 89,07 = 801,63 Гкал. Сумарна вартість теплової енергії за актом наданих послуг №2 від 09.01.2025 та рахунком на оплату №2 від 09.01.2025 становить: 1340150,43 грн + 1532480,04 грн = 2872630,47 грн без ПДВ + 20% ПДВ = 3447156,564 грн з ПДВ.
20.01.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією на оплату заборгованості за теплову енергію, що підтверджується листом № 44/01-25 від 20.01.2025.
Однак, відповідачем у встановлені терміни не надіслано жодної письмової відповіді чи заперечення, ані на лист №20/01-25 від 09.01.2025, яким в порядку п.5.7 договорів надіслано акти наданих послуг, ані на претензію 44/01-25 від 20.01.2025.
Відповідач не оплатив грошових коштів за розрахований позивачем фактичний обсяг наданої (спожитої) теплової енергії, що зумовило звернення позивача до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, з огляду таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Згідно із частинами першою, другою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Судами у цій справі встановлено, що між сторонами укладено договір про закупівлю теплової енергії.
Частиною 1 ст.8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" передбачено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.
За приписами ст. 9 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону:
1) обсяг споживання теплової енергії визначається за нормою споживання, встановленою органом місцевого самоврядування, що підлягає щомісячному коригуванню виконавцем послуги за фактичною кількістю годин постачання теплової енергії та фактичною середньомісячною температурою зовнішнього повітря;
2) обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.
У разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання:
- теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду;
- гарячої та питної води - протягом попередніх 12 місяців.
Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за фактично спожиту теплову енергію.
Фактичною підставою позову позивач зазначив те, що представниками позивача під час комісійного пломбування складових одного із теплових лічильників на цьому ж об`єкті теплопостачання (а саме, теплового лічильника SKS-3 №14380 та водомірного вузла Ду 80.1-1-24 DC063443) було виявлено помилкове налаштування технічних параметрів обліку іншого теплового лічильника SKS-3 №014086, яким обліковувались послуги надані відповідачу
Водночас позивач зауважив, що у цьому випадку має місце саме помилкове налаштування технічних параметрів обліку лічильника та наголосив, що в матеріалах справи наявні належні, допустимі докази, що підтверджують позитивні результати проведення повірки спірного приладу обліку.
Як встановлено судами у цій справі, 01.11.2024 працівниками позивача виявлено помилкове налаштування технічних параметрів обліку теплового лічильника SKS-3 № 014086.
Слід зазначити, що два вузли комерційного обліку з тепловими обчислювачами SKS-3 №013437 та SKS-3 №014086 належать позивачу та ним ж встановлені, що позивачем не заперечується.
Водночас абз. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання” визначає, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено договорами про надання комунальних послуг, укладеними відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з врахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".
Відповідно до абз. 3 частини 4 статті 17 Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність” відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.
За Висновком, наявної у матеріалах справи, технічної експертизи проведеної Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго»: «Неправильне налаштування параметру « 5» теплолічильника SKS-3 зав. №014086 призводило до невірного рахування теплової енергії».
Позивачем на підставі висновків спеціалізованих організацій ТОВ «Інвест Премекс» лист від 04.11.2024 №102М та ЛМКП «Львівтеплоенерго» (акт технічної експертизи від 04.12.2024), здійснено розрахунок фактично спожитої теплової енергії, яким є обсяг теплової енергії зафіксований лічильником №014086 (за березень, жовтень-листопад 2025 року) помножений на 10 та за мінусом обсягу теплової енергії зафіксованого лічильником №014086.
Як вказує ТОВ «Інвест Премекс» у листі №41М від 17.06.2025, відповідно до проведеного розрахунку теоретично розрахунковий обсяг спожитої теплової енергії повинен був бути в 10 разів більше.
Таким чином, позивач, на власний розсуд визначив, що за весь період надання послуг (по 27.11.2024) на об`єктах споживача тепловим лічильником SKS-3 №014086 було обліковано теплової енергії на 890,6 Гкал. З врахуванням вже виставлених рахунків за спожиту теплову енергію у березні (42,57 Гкал), жовтні (14,35 Гкал) та листопаді 2024 (32,15 Гкал) постачальник визначив, що фактично об`єктами замовника було спожито додатково 801,53 Гкал теплової енергії на суму – 3 447 156,57 грн.
Апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції, що розрахунок позивача має теоретичний характер та ґрунтується на припущеннях. 
Колегія суддів зазначає, що висновки спеціалізованих організацій щодо факту помилкового налаштування теплового лічильника SKS-3 №014086 не дають підстав вважати, що при всіх інших аналогічних умовах (параметри роботи теплової мережі, температури зовнішнього повітря тощо) рівень спожитої теплової енергії за період з моменту початку надання послуг теплопостачання до 27.11.2024 (день зняття вузла комерційного обліку на експертизу) дорівнював 890,6 Гкал, як про це вказує апелянт.
При цьому, судом попередньої інстанції правильно зауважено, що Законом України “Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання”, Правилами користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, передбачено порядок здійснення обліку та оплати у разі неправильної роботи приладів комерційного обліку.
Апеляційний суд наголошує на тому, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях та містити неточності у встановленні обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, натомість висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки мають бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №911/2243/18, від 18.05.2021 у справі №916/2255/18, від 05.11.2019 у справі №915/641/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 26.02.2019 у справі №914/385/18 та від 05.02.2019 у справі №914/1131/18.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначений позивачем спожитий обсяг теплової енергії шляхом множення на 10 обсягу зафіксованого лічильником №014086 (за березень, жовтень-листопад 2025 року) за мінусом обсягу теплової енергії зафіксованого лічильником №014086 є непідтвердженим належними доказами, теоретичним та таким, що ґрунтується на припущеннях.
Таким чином, враховуючи те, що позивач не довів належними, допустимими доказами факту споживання відповідачем теплової енергії обсягом 890,6 Гкал на суму 3 447 156,57 грн, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову у цій справі.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 у справі № 909/993/25 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції:
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України), тому сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоінвестсервіс" б/н від 12.01.2026 (вх. суду від 12.01.2026 № 01-05/121/26) – залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 у справі № 909/993/25– залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець