ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 квітня 2026 року	Справа №160/36791/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 31 грудня 2025 року вищезазначену позовну заяву залишив без руху та запропонував позивачу усунути недоліки позовної заяви у зазначений судом строк.
05 січня 2026 року до суду на виконання вимог ухвали надійшла уточнена позовна заява, у якій позивач просить:
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо повторної постановки на військовий облік;
Визнати протиправним та скасувати лист відповідача від 08 грудня 2025 року № ВОБр/7949;
Зобов`язати відповідача утриматися від будь-яких дій, щодо постановки позивача на військовий облік та направлення на військово-лікарську комісію.
На обґрунтування позову позивачем зазначено, що він був виключений з військового обліку за віком 01.01.2014 року у зв`язку з непридатністю до військової служби у мирний час та обмеженою придатністю у воєнний час, згідно з висновком військово-лікарської комісії, прийнятим у 1992 році. Проте, відповідач у 2025 році поставив протиправно на військовий облік та зобов`язання прибути до ТЦК для проходження військово-лікарської комісії. Ці дії відповідача є протиправними, оскільки ігнорують чинні на момент виключення з військового обліку правові підстави та порушують його конституційні права.
06 січня 2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.
21 січня 2026 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що 01.01.2014 року військовозобов`язаного ОСОБА_1 було знято з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які досягли граничного віку перебування в запасі, відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового складу - до 40 років. Відповідно до «Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 р. № 932, було здійснено автоматичне взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, які на такому обліку не перебувають, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з використанням засобів системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів "Трембіта". На підставі відомостей, отриманих Міноборони відповідно до абзацу першого і другого цього пункту, здійснюється автоматичне взяття зазначених осіб на військовий облік. Отже, виходячи з вище викладеного доводи викладені Позивачем в позовній заяві є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб порушень діючих норм Конституції України та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На сьогоднішній день, у відповідача відсутні правові підстави для виключення позивача з військового обліку з підстав пункту 4 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з недосягненням граничного віку 60 років.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів.
Розглянувши заяву по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, який з 01.01.2014 року був знятий з військового обліку на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», які досягли граничного віку перебування в запасі, відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового складу - до 40 років.
Згідно із записами військового квитка серії НОМЕР_1 з 01.01.2014, ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час (мовою оригіналу «годен к нестроевой службе в военное время), визначено медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.05.1992 року. Крім того, позивач знятий з військово обліку 01.01.2014 за віком (а.с. 32).
Позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив роз`яснити його статус перебування на військовому обліку.
Листом від 08.12.2025 відповідач повідомив, що ОСОБА_1 автоматично, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 16 серпня 2024 року взято на військовий облік, оскільки відповідно до статті 28 Закону України N 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон в редакції від 22.07.2014року) позивач не досягнув граничного віку перебування у запасі та зобов`язаний з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання/декларування для проходження ВЛК та взяття на військовий облік військовозобов`язаних.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.
Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Частиною 5 статті 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно з частиною першою статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Частиною третьою стаття 12 Закону № 1951-VIII встановлено, що персональні та службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться до бази даних Реєстру у формі запису сукупності всіх даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, передбачених статтями 7 і 8 цього Закону.
Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, що відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 16.08.2024 № 932, позивача автоматично взято на військовий облік.
Згідно із записами військового квитка, ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час (мовою оригіналу «годен к нестроевой службе в военное время), визначено медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.05.1992 року (а.с. 32). Крім того, згідно із записами військового квитка ОСОБА_1 НОМЕР_1 з 01.01.2014 позивач знятий з військово обліку за віком (а.с. 32).
Водночас, відповідно до абзацу 7 п. 2 ч. 1 статті 37 Закону №2232-XII взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, підлягають громадяни України зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.
Окремо суд наголошує, що з метою оптимізації та ідентифікації відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в цілях національної безпеки та оборони України 16 серпня 2024 року Кабінетом Міністрів України було ухвалено постанову № 932, якою було затверджено Порядок реалізації експериментального проекту з автоматичної верифікації та перевірки відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 932).
Пунктом 1 Порядку №932 унормовано, що цей Порядок визначає, зокрема,: механізм внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про громадян України чоловічої статі віком від 17 до 25 років, які не перебувають на військовому обліку (для їх взяття на військовий облік без проходження медичного огляду) та які перебувають в Україні і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися до відокремленого підрозділу державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, який розміщений за межами України (далі - відокремлений підрозділ), за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон; механізм перевірки дійсності військово-облікових документів громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які перебувають за межами України і звернулися за оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном, отриманням паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон до відокремленого підрозділу.
В частині проходження ВЛК, Порядком №932 унормована можливість військово-лікарській комісії робити висновок про стан здоров`я особи на основі документів та даних, наявних в електронній системі охорони здоров`я (ЕСОЗ) eHealth.
Пунктом 4 Порядку №932 передбачено, що внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і взяття на військовий облік громадян України чоловічої статі віком від 16 років, яким у рік взяття на військовий облік виповнюється 17 років, до 25 років, зокрема тих, які перебувають за межами України, здійснюється шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС, інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів «Трембіта».
Відповідно до пункту 8 Порядку №932 громадяни, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю (далі - особи з інвалідністю), або громадяни, які мають тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, але яким не встановлено інвалідність, за власним бажанням (у відповідних випадках від їхнього імені їхні батьки (усиновлювачі), опікуни, піклувальники та інші законні представники) подають на розгляд військово-лікарської комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки документ, що підтверджує наявність відповідного стану (захворювання), виданий в установленому порядку за формою первинної облікової документації №080-3/о, або документи, що підтверджують інвалідність (для дітей з інвалідністю - медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ, або його дублікат, виданий закладом охорони здоров`я, чи посвідчення або інший документ, що підтверджує призначення на таку дитину соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю»; для повнолітніх осіб з інвалідністю - довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідку для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики).
Замість оригіналів зазначених документів можуть бути подані їх копії за умови пред`явлення оригіналів таких документів (крім подання дубліката медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років). Копії документів (крім медичних документів) можуть бути засвідчені власним підписом особи, яка їх подає. Оригінали документів після звіряння з їх копіями повертаються особі, яка подає такі документи. Постанова військово-лікарської комісії приймається без присутності особи та без проведення медичного огляду на основі поданих документів та/або даних, наявних в електронній системі охорони здоров`я, доступ до яких отримано відповідно до законодавства, та інших інформаційних систем, реєстрів та баз (банків) даних відповідно до статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Приписами пунктів 10-11 Порядку №932 унормовано, що перевірка дійсності військово-облікових документів осіб проводиться шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного демографічного реєстру, відомчої інформаційної системи ДМС та Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів засобами системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів «Трембіта».
Аналіз зазначеного вище підтверджує те, що рішення відповідача не були свавільними чи протиправними, а ґрунтувалися на чинній нормах. 
Водночас, судом враховано, що ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час (мовою оригіналу «годен к нестроевой службе в военное время), згідно запису медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 15.05.1992 року. 
Однак, до «Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби», «Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби», «Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я», які є, відповідно, Додатками 1, 2, 3 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», вносились зміни та вони мали різні редакції.
На думку суду, лише військово-лікарська комісія має встановити чи можна на підставі останніх редакцій «Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби», «Пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби», «Таблиці додаткових вимог до стану здоров`я», які є, відповідно, Додатками 1, 2, 3 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», визнати позивача непридатним до військової служби.
Зарахування позивача на військовий облік сприяє реалізації п.3, п.4 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів».
Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд не вбачає протиправності у поведінці відповідача.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев