ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/992/26 Справа № 197/55/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Панчук М. В. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна  І. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М., 
при секретарі судового засідання    Примак Н.М.,
за участю:
захисника - адвоката       Ярошевської С.В.,
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності     ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 30 жовтня 2000 року Інгулецьким РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, зі слів працює майстром аварійно-відновлювального пункту нафтоперекачувальної станції «Снігурівка», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір, —
в с т а н о в и л а :
постановою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 15 січня 2026 року об 11:47 у с. Радевичеве, на автодорозі Т-0447, керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запахом алкоголю з порожнини рота, вираженим тремтінням пальців рук, зміною забарвлення шкірного покриву обличчя.
Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що виявлені ознаки сп`яніння були зумовлені станом його здоров`я, а тому їх встановлення носило формальний характер.
Протокол про адміністративне правопорушення складено через декілька хвилин — об 12:09 годині. При цьому в направленні зазначено, що особу до медичного закладу доставив інспектор поліції ОСОБА_2 , однак, на думку скаржника, за 14 хвилин неможливо дістатися до медичного закладу.
Зазначає, що письмове пояснення щодо отримання направлення та відмови від проходження огляду складено формально, оскільки направлення поліцейський виписував, перебуваючи в службовому автомобілі, за відсутності водія.
Також вказує, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності та протокол складені одночасно, у зв`язку з чим не можуть бути належними доказами.
Зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника — адвоката Ярошевську С.В., які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити, вивчивши, перевіривши й оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи у його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, передбачені ст. 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, встановленим ст. 283, 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, повинні зазначатися докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, а також мотиви відхилення інших доказів чи доводів, на які посилався правопорушник.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з приписами ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі передбаченого ст. 130 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, у цьому випадку доказуванню підлягають: факт керування транспортним засобом, факт виявлення у водія ознак сп`яніння, що є підставою для пред`явлення вимоги про проходження відповідного огляду, а також факт відмови від проходження такого огляду.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 567191 від 15.01.2026; 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 15.01.2026, згідно з яким у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду за допомогою газоаналізатора він відмовився, що підтвердив власноручним записом; 
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
- довідкою поліцейського ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Д. Федорцова (а.с. 5), відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 01.07.1999; 
- рапортом поліцейського ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Д. Федорцова від 15.01.2026 (а.с. 6), згідно з яким було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил користування ременями безпеки. Після зупинки, під час спілкування з водієм, у нього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на безперервний відеозапис (БК № 798309, № 799830). Від подальшого керування транспортним засобом його було відсторонено; 
- фототаблицею місця зупинки транспортного засобу та схемою такого місця; 
- постановою серії ЕНА № 6514368 від 15.01.2026 (а.с. 2), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП із накладенням штрафу у розмірі 510 грн; 
- відеозаписом події (файл «export-jp7y0»), з якого вбачається, що працівниками поліції зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, незважаючи на роз`яснення поліцейськими наслідків такої відмови.
Вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, а також іншими зазначеними у цій нормі засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування такими засобами та огляду на стан сп`яніння.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння…» від 09.11.2015 № 1452/735, огляду підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, виходячи з наявних ознак такого стану.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а у разі неможливості їх застосування огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, вимогі поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння передує встановлення ознак такого стану, а перебіг відповідної процедури підлягає фіксації технічними засобами, зокрема щодо виявлення ознак сп`яніння, пропозиції пройти огляд та результатів його проходження або відмови від нього.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя.
Разом із тим, наданий поліцейськими відеозапис складається з трьох файлів, на яких зафіксовано перебіг спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння, а також ознайомлення його з матеріалами адміністративного провадження.
Апеляційний суд наголошує, що матеріали справи, зокрема відеозапис поліцейських взагалі не містить фіксації виявлення та оголошення ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. 
Так, працівник поліції запитав у воді, чи він тверезий, потім запитав, чи погодиться ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, якщо поліцейський запропонує. На вказане питання ОСОБА_1 зазначив, що не розуміє підстав, оскільки він їздить за кермом тверезий. Після цього, працівники поліції складають на ОСОБА_1 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, після цього підходять до ОСОБА_1 та пропонують пройти огляд на стан сп`яніння, мотивуючи тим, що працівник поліції, відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, може запропонувати водієві пройти позачерговий огляд на стан сп`яніння. Інших підстав для пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейським не наголошено. Отже, поліцейським не оголошено жодних підстав для вимоги у проходженні огляду на стан сп`яніння. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. 
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.
Встановлення ознак сп`яніння є суб`єктивним судженням поліцейського, не потребує проведення окремого огляду та надання доказів існування ознак сп`яніння. Поліцейський за своїм внутрішнім переконанням під час спілкуванням із водієм може вбачати ознаки сп`яніння, що є безумовною підставою для вимоги в проходженні відповідного огляду. Виявлення та оголошення ознак сп`яніння, не є твердженням про стан сп`яніння водія, а вказує на необхідність в проходженні огляду, задля спростування або доведення перебування в стані сп`яніння. Отже, оголошення поліцейським, які саме ним виявлені ознаки є обов`язковим. 
З огляду на викладене, жодних даних, тобто підстав для вимоги поліцейського у проходженні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. 
На думку апеляційного суду, в протоколі про адміністративне правопорушення формально зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки жодна з них поліцейським не виявлена та не наголошена ОСОБА_1 , як підстава для пропонування пройти огляд на стан сп`яніння. 
Наведені обставини вказують на грубе порушення порядку проведення огляду водія на стан сп`яніння та відсутність правових підстав для висування вимоги у проходження огляду на стан сп`яніння. 
Більш того, після пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, останній зазначив, що на місці проходити огляд він не буде, якщо проходити то у лікарні, в установі, яка має відповідні дозволи. На зазначене поліцейський зазначив, що газоаналізатор Драгер сертифікований та ствердно запитав, чи відмовляється ОСОБА_1 від проходження огляду, на що водій відповів згодою. 
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Пунктами 7-13 розділу ІІІ Інструкції визначається, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Відповідно до п.4 Розділу І наведеної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. 
Отже, за наявності згоди водія на проходження огляду на стан сп`яніння, поліцейські зобов`язані прослідувати з ним до закладу охорони здоров`я задля проходження такого огляду у їх присутності. В даному випадку, ОСОБА_1 зазначив, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні, однак вказану позицію водія проігноровано працівниками поліції та наголошено у формі запитання про відмову від проходження такого огляду. 
Вказані дії працівників поліції вказують на порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому апеляційний суд вважає, що за відсутності належних доказів беззаперечності відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Отже, апеляційний суд встановив порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , визначеного ст. 266 КУпАП та Інструкцією від 11.11.2015 № 1452/735.
За наведених обставин суд доходить висновку про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з порушенням установленої процедури проведення огляду.
Апеляційний суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, підтвердженого належними та допустимими доказами.
Судове рішення має ґрунтуватися на доказах, які є достатньо переконливими, чіткими та узгодженими між собою, і не залишають розумного сумніву щодо доведеності вини особи. Наявність такого сумніву суперечить стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не доведено у встановленому законом порядку.
Обов`язок доведення наявності складу адміністративного правопорушення покладається на уповноважений орган, тоді як особа, яка притягається до відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.
З матеріалів справи не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі — закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, —
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – задовольнити.
Постанову Широківського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2026 року стосовно ОСОБА_1 , визнаного винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, – скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         Ірина СВІЯГІНА