ПОСТАНОВА 
Іменем України

13 січня 2026 року        м. Кропивницький

справа № 385/577/25
провадження № 22-ц/4809/125/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі: 

головуючого судді - Письменного О.А., 
суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М., 
при секретарі -  Бойко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кисличенко Павло Валерійович, на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2025 року (суддя Гришак А.М.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,- 

встановив:
В квітні 2025 року ОСОБА_3 в інтересах і від імені ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 10107 грн. 52 коп матеріальної шкоди, що становить різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою; 4000 гривень додаткових витрат понесених для визначення розміру відновлюваного ремонту; 40000 гривень розміру спричиненої моральної шкоди; 40000 гривень витрат на послуги правового характеру.
Позов мотивовано тим, що 07.02.2024 о 16 годині 15 хвилин в м. Гайворон по вул.Небесної Сотні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗA3 110207, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія - ОСОБА_2 та автомобіля «GEELY MR-7151A», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить та перебував під керуванням водія - ОСОБА_1 .
ДТП сталася за таких обставин. 07 лютого 2024 року ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, не впоравшись із керуванням, вчинив наїзд на припаркований автомобіль ОСОБА_1 .
Вказав, що позивачка приїхала додому та припаркувала автомобіль біля свого дому, вийшла з нього та зачинила двері і в цей час на її автомобіль наїхав автомобіль ЗАЗ під керуванням відповідача.
Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2024 - ОСОБА_2 визнано винуватцем у вчиненні адміністративного правопорушення, в результаті якого сталася дана ДТП та пошкодження автомобілів.
Відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлюваного ремонту (вартість виконаних робіт та вартість встановлених запчастин) автомобіля «GEELY MR-7151A», д.н.з. НОМЕР_2 складає 62 100 (шістдесят дві тисячі сто) гривень.
Оскільки на момент ДТП відповідальність ОСОБА_2 не була застрахована, а також він не був звільнений від обов`язку забезпечити відповідальність на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_1 звернулась з заявою до МТСБУ як потерпіла в аварії ДТП для отримання регламентної виплати.
Згідно виписки з рахунку Позивачки від 24.02.2025, МТСБУ виплатило потерпілій в ДТП ОСОБА_1 суму відшкодування у розмірі 51 992 (п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 48 копійок.
На проведення Звіту ОСОБА_1 витратила 4000 (чотири тисячі) гривень.
Отже, загальний розмір спричиненої внаслідок ДТП матеріальної шкоди та додаткових витрат дорівнює 62 100 (шістдесят дві тисячі сто) гривень 00 копійка.
Вказує, що для повного відшкодування завданої шкоди ОСОБА_2 повинен сплатити ОСОБА_1 -14107,52 грн.
Обґрунтовуючи моральну шкоду, зазначив, що в момент зіткнення ОСОБА_1 була неподалік від транспортного засобу та злякалась за своє життя, оскільки вона була впевнена, що автомобіль, нанесе шкоду її життю та здоров`ю
Аналізуючи свій стан після вчиненого ДТП, окрім душевних страждань відносно свого здоров`я, вона відчула пригнічення, від того, що довгий час не зможе користуватись своїм транспортним засобом. Час, який вона проводила із сім`єю - наразі витрачається на ремонт та отримання коштів на відновлення авто; співпрацю із страховою; та щодо свого правового захисту.
Вказав, що з 10.01.2012 року ОСОБА_1 сама виховує неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Пошкодження транспортного засобу автомобіля позивачки «GEELY MR-7151A» порушило влаштований життєвий ритм сім`ї. Виникли додаткові витрати на відвідування дитиною школи, гуртків, на вирішення побутових потреб, які є обов`язковими у виконанні позивачкою батьківських обов`язків.
Такими діями Відповідач завдав Позивачці моральної шкоди, яка полягає у душевному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із загрозою її життю та здоров`ю, та в зв`язку з пошкодженням її майна - її автомобіля. Щоденні думки про події вчиненого ОСОБА_2 ДТП, важкість виконання трудових та повсякденних обов`язків через протиправні дії Відповідача та як наслідок пошкодження майна Позивача, постійні душевні переживання про те, що невчасно вийшовши з авто ОСОБА_1 могла отримати і травки фізичного характеру із-за наїзду на її припарковане авто, відірваність від соціального життя, безсоння, пригнічений емоційний стан. Оцінює вартість моральних страждань в розмірі 40000 грн.
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7072,03 грн. матеріальної шкоди, 4000 грн. додаткових витрат понесених для визначення розміру відновлювального ремонту, 8500 грн. моральної шкоди, 1104,93 грн. судових витрат по сплаті судового збору.
В іншій частині в позові відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_3 , який діє в інтересах і від імені ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить частково скасувати рішення суду першої інстанції, а позов задовольнити повністю. Послався на те, що суд безпідставно не врахував сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 40500 грн. за правничу допомогу. Суд помилково вважав правильним стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, визначеним страховиком (страхової виплати), тоді як правильним є стягнення з винного водія спричиненої матеріальної шкоди без врахування коефіцієнту зносу, що складає - 10107 грн. 52 коп.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2024 у справі №385/1820/24 - ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, й накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності, за те що він 07.12.2024 о 19:15 в м.Гайворон по вул. Небесної Сотні керуючи автомобілем ЗАЗ 110207, номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху недотримався безпечної дистанції не впевнившись в безпечності скоїв зіткнення із стоячим автомобілем Geely МR-7151A номерний знак НОМЕР_3 який належить ОСОБА_1 в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.1, 2.3, 12.1, 13.1 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.11-12, 10).
Згідно Звіту №SOS_-250107-301442 Про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, виконаного ОСОБА_5 , дата складання звіту 04.02.2025 - вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Geelly MR-7151A, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 59064,51 грн (а.с.13-31).
Згідно копії Платіжної інструкції 2.101208929.1 - ОСОБА_1 перерахувала ФОП ОСОБА_6 4000 грн. Призначення платежу: Проведення авто товарознавчого дослідження і визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля Geelly MR-7151A номер НОМЕР_2 (а.с.32).
Згідно виписки по рахунку - 24.02.2025 року відбулось надходження виплати по справі №111675 згідно наказу у сумі 51992,48 грн (а.с.33).
Згідно платіжної інструкції №@2PL211963 - ФОП ОСОБА_3 отримав 40500 грн. Призначення платежу: Надходження від інших видів послуг через касу 28 березня 2025 Оплата за дог. 233/2024 від 15012.2024 р. ч/з ОСОБА_3 (а.с.31).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що, оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням.
При цьому, визначаючи розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , суд взяв за основу ремонтну калькуляцію №111675 від 07.12.2024, наданою позивачем.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті).
У частинах першій, другій статті 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).
Як встановлено судом, ОСОБА_1 здійснила ремонт пошкодженого автомобіля на суму 59 064,51 грн, що підтверджується ремонтною калькуляцією №111675 від 07.12.2024 (а.с.20).
Саме таку суму було враховано судом при розрахунку вартості відшкодування матеріального збитку.
Оскільки МТСБУ відшкодувало позивачці завданні збитки внаслідок ДТП у розмірі - 51992,48 грн., різниця з витраченими ОСОБА_1 коштами на ремонт автомобіля та страховою виплатою складає - 7072,03 грн.
З огляду на вказане є безпідставними твердження представника позивачки ОСОБА_3 про різницю між реальними витратами на ремонт автомобіля та страховим відшкодуванням - 10107,52 коп.
Щодо інших аргументів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Для підтвердження витрат на правничу допомогу згідно вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України сторона повинна довести наявність договору про надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг, факт оплати або обов`язок оплатити, розумність та співмірність витрат.
Належними документами на підтвердження таких витрат є договір з адвокатом, ордер/довіреність, акти приймання-передачі послуг, рахунки, платіжні доручення/квитанції, детальний розрахунок витрат.
На підтвердження витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу суду було надано платіжну інструкцію №@2PL211963, за змістом якої - ФОП ОСОБА_3 отримав 40500 грн. Призначення платежу: Надходження від інших видів послуг через касу 28 березня 2025 оплата за дог. 233/2024 від 15012.2024 р. ч/з ОСОБА_3 (а.с.31).
Представник позивачки не виконав вимогу суду надати договір, за яким був здійснений даний платіж. Відповідно, суд не мав підстав вважати, що 40500 грн. було сплачено ОСОБА_3 від ОСОБА_1 за договором про надання правничої допомоги в даній справі.
Таким чином, аргументи апеляційної скарги про незаконну відмову суду першої інстанції у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 40500 грн. є безпідставними. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кисличенко Павло Валерійович, залишити без задоволення. 
Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2025  року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.02.2026.

Судді: 

О.А.Письменний О.Л. Дуковський Л.М. Дьомич