Справа № 523/19637/24
Провадження №2/523/1140/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" лютого 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м.Одеси у складі: 
головуючого судді – Кисельова В.К. 
за участю секретаря – Дзюба Г.І.
за участю представника позивача – адвоката Пудлинської Л.І.
за участю представника відповідача – адвоката Саінчук А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 )про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -
ВСТАНОВИВ:
Підстави заявлених позовних вимог.
Так позивачка ОСОБА_1 стверджує, що вона є власницею 1/2 частки квартири під АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивачка вважає, що дана спадщина належить саме їй, оскільки на момент смерті спадкодавців, вона мешкала разом з ними, що підтверджується долученими до даної позовної заяви копіями довідок ОСББ «Махачкалинська-5» №21 та №22 від 10 серпня 2023 року.
Позивачка стверджує, що її права на спадщину, а сама на 1/2 частки квартири під АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , оспорює відповідачка ОСОБА_2 , яка звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман Інни Миколаївни із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман Інною Миколаївною була відкрита спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученими до даної позовної заяви копіями листа приватного нотаріуса від 04 серпня 2023 року за вихідним №250/02-14 та заяви ОСОБА_2 від 04 серпня 2023 року про прийняття спадку.
В позовних вимогах позивачка також посилається на те, що спадщина складається з частки на квартиру під АДРЕСА_3 , яку спадкодавці набули на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 липня 1997 року, що було складено на товарній біржі «Центральна Одеська біржа». Так право власності на дану квартиру набули ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (« ОСОБА_7 .
Дані обставини підтверджуються долученими до даної позовної заяви копіями договору купівлі-продажу від 11 липня 1997 року, свідоцтва про народження ОСОБА_8 та свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 , Свідоцтва про народження ОСОБА_6 ( « ОСОБА_9 та рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 11 грудня 2017 року по цивільній справі №523/14259/17 - про розірвання шлюбу.
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2024 року по цивільній справі № 523/10121/23 визнано договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11 липня 1997року, зареєстрований у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997року-дійсним».
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (що підтверджується долученою до матеріалів справи копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 08.10. 2022 року).
Позивачка стверджує, що на момент смерті ОСОБА_3 разом з ним в квартирі під АДРЕСА_3 проживала його дочка, ОСОБА_1 , що підтверджується долученою до даної позовної заяви копією довідки №21 від 10 серпня 2023 року.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 18.10. 2022 року.
На момент смерті ОСОБА_4 разом з нею в квартирі під АДРЕСА_3 проживала його дочка, ОСОБА_1 , що підтверджується копією довідки №22 від 10 серпня 2023 року). 
Позивачка стверджує, що мати відповідачки, ОСОБА_2 - ОСОБА_15 не приймала спадок ані після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3 , ані після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 матері, ОСОБА_4 .
За твердженням позивачки тільки вона, ОСОБА_1 , на момент відкриття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкала разом зі спадкодавцями в квартирі під АДРЕСА_3 , а тому вона вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді 1/2 частки. 
На підставі викладеного, позивачка просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 ( одну другу) частку квартири під АДРЕСА_3 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька, ОСОБА_3 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 її матері ОСОБА_4 . (Т.1, а.с. 2-7)
В процесі розгляду справи позивачкою були збільшені позовні вимоги. 
В процесі розгляду справи представник позивача подала заяву про зміну позовних вимог, у якій до раніше заявлених вимог просила додатково визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 червня 2025 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. на ім`я відповідачки, ОСОБА_2 про право власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири під АДРЕСА_3 . (Т.2, а.с. 222-230)
Позиція відповідача.
Представник відповідача подала у відзив справі, відповідно до якого позовні вимоги не визнала. У вищевказаному відзиві представник відповідача посилалась на те, що позивачем не надано оцінки вартості спірного майна, відповідачем не дано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, відповідач мала право вирішення питання щодо оформлення спадщину у нотаріальному порядку. Окрім того, відповідачки ОСОБА_2 прийняла спадщину після матері ОСОБА_15 , яка прийняла спадщину після свої матері та батька. Відповідачка вважає, що інформація, яка надана в довідках ОСББ №21,№22 від 10.08.2023р. є недопустимими та неналежними доказами, оскільки довідки про факт реєстрації та проживання може надавати виключно Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської Ради. (Т.1, а.с. 48-188)
Рух справи та процесуальні дії суду. 
Позовна заява надійшла до суду 27.11.2024р. (Т.1, а.с. 2-7)
Ухвалою суду від 02.12.2024р. судом було відкрито загальне провадження у справі та розгляд справи було призначено на 03 лютого 2025р. о 10.00. (Т.1., а.с.32)
03.02.2005р. у підготовче судове засідання з`явилась представник позивачки – адвокат Пудлінська Л.І. та представник відповідач адвокат Саінчук А.О.. В судовому засіданні адвокат Саінчук А.О. просила оголосити перерву та надати їй час для подання відзиву, оскільки вона не встигла його підготувати, а тому у справі було оголошено перерву на 17.03.2025р. о 10.00. (Т.1, а.с. 45-46)
07.02.2025р. представник відповідача подала відзив у справі (Т.1, а.с. 48-188)
17.02.2025р. представник позивача подала відповідь на відзив. (Т.1, а.с. 190-199)
17.03.2025р. судове засідання не відбулось у зв`язку з надходженням відомостей за мінування приміщення суду, а тому розгляд справи перенесено на 28.04.2025р. о 12.00 (Т.1, а.с. 223)
14.04.2025р. до суду надійшло клопотання від представника відповідача про долучення доказів. (Т.1, а.с. 225-250)
28.04.2005р. у підготовче судове засідання з`явилась представник позивачки – адвокат Пудлінська Л.І. та представник відповідач адвокат Саінчук А.О.. В судовому засіданні задоволено клопотання про витребування доказів та у зв`язку з чим оголошено перерву на 07.08.2025р. (враховуючи щорічну відпустку головуючого у справі).
Ухвалою суду від 28.04.2025р. було задоволено клопотання про витребування доказів. (Т.2, а.с. 5)
20.05.2025р. до суду надійшла відповідь з Департаменту надання адміністративних послуг на ухвалу суду. (Т.2, а.с. 11-12)
20.05.2025р. до суду надійшла копія спадкових справ від приватного нотаріуса Лічман І.М. (Т.2, а.с. 15-70)
27.05.2025р. до суду надійшла копія спадкової справи щодо ОСОБА_4 від Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси. (Т.2, а.с. 75-116)
06.08.2025р. від представника відповідача адвоката Саінчук А.О. надійшло клопотання про залучення доказів. (Т.2, а.с. 117-138)
06.08.2025р. до суду від представника позивача адвоката Пудлінської Л.І. надійшло клопотання про витребування доказів. (Т.2, а.с. 146-148)
07.08.2025р. від представника відповідача адвоката Саінчук А.О. надійшла заперечення на клопотання про витребування доказів. (Т.2, а.с. 139-143)
07.08.2025р. у підготовче судове засідання з`явилась представник позивачки – адвокат Пудлінська Л.І. та представник відповідач адвокат Саінчук А.О.. В судовому засіданні задоволено вирішено клопотання про витребування доказів та у зв`язку з чим оголошено перерву на 14.10.2025р. 
Ухвалою суду від 07.08.2025р. задоволено вирішено клопотання про витребування доказів представника позивача та витребувані додаткові матеріали спадкової справи від приватного нотаріуса Лічман І.М..(Т.2, а.с. 153-155)
28.08.2025р. від приватного нотаріуса Лічман І.М. наділи додаткові матеріали зі спадкової справи. (Т.2, а.с. 160-221)
16.09.2025р. від представник позивача адвокат Пудлінська Л.І. звернулись з заявою про збільшення позовних вимог. (Т.2, а.с. 222-233) 
14.10.2025р. у підготовче судове засідання з`явилась представник позивачки – адвокат Пудлінська Л.І. та представник відповідач адвокат Саінчук А.О.. В судовому засіданні задоволено вирішено питання щодо прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог, а також за погодженням зі представниками сторін закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи в судове засідання на 15.12.2025р. о 15.00.
Ухвалою суду від 14.10.2025р. судом були прийняті до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.
Ухвалою суду від 14.10.2025р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи в судове засідання на 15.12.2025р. о 15.00.
08.12.2025р. до суду надійшли пояснення у справі представника відповідача адвоката Саінчук А.О.. 
15.12.2025р. судове засідання у справі не відбулось у зв`язку із відсутністю електропостачання у приміщенні суду, а тому розгляд справи було перенесено на 15.01.2026р. о 14.00. 
15.01.2026р. у підготовче судове засідання з`явилась представник позивачки – адвокат Пудлінська Л.І. та представник відповідач адвокат Саінчук А.О.. В судовому засіданні було оголошено перерву 19.02.2026р..
19.02.2026р. судове засідання не відбулось за причиною технічної збою системи "ВКЗ", а тому судом оголошено перерву на 26.02.2026р. 
Пояснення сторін в судовому засіданні. 
В судовому засіданні представник позивачки – адвокат Пудлинська Л.І. просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також підтвердила обставини, які були викладені у позовній заяві. Вона також пояснила, що оскільки тільки позивачка, ОСОБА_1 , на момент відкриття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкала разом зі спадкодавцями в квартирі під АДРЕСА_3 , а тому саме вона вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді 1/2 частки. 
Представник відповідача– адвокат Саінчук А.О. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки твердження позивачки, що тільки вона на момент відкриття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкала разом зі спадкодавцями в квартирі під АДРЕСА_3 не підтверджена належними доказами, оскільки в квартирі проживали та були зареєстровані інші родичі померлих, а саме мати відповідачки ОСОБА_15 , яка також прийняла спадщину. 
Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини. 
Так судом встановлено, що 11 липня 1997 року на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» укладено договір купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_3 , покупцями за яким є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 . (Т.1, а.с. 8-9) 
Вищевказана обставина підтверджується рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2024 року по цивільній справі № 523/10121/23, яким визнано договір №2919 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_3 , укладений між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що діяла від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від імені неповнолітніх доньок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11 липня 1997року, зареєстрований у КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером 125, у реєстровій книзі 216пр на сторінці 19, реєстраційний запис зроблено 15.07.1997року-дійсним».
Отже після укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , на підставі ст.ст. 112, 113 ЦПК України в редакції 1963р., стала належить на праві спільної часткової власності - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , у рівних частках, тобто по 1/4 частки за кожним.
В судовому засіданні представники сторін не заперечували вищевказаний факт, а також розмір часток у праві спільної часткової власності. 
Судом також встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24.02.2025р. у справі №523/ 10539/23 був задоволений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - державний реєстратор Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області Буран Наталія Мирославівна, про зміну права спільної сумісної власності на право спільної часткової власності з визначення часток співвласників, скасування рішення державного реєстратора.
Судом було вирішено: 
Змінити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., на право спільної часткової власності з визначенням наступних часток співвласників:
- ОСОБА_15 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 - 1/4 (одна четверта) частка;
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - 1/4 (одна четверта) частка;
- ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 - 1/4 (одна четверта) частка;
- ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - 1/4 (одна четверта) частка.
Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) державного реєстратора Буран Наталії Мирославівни, Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, індексний номер 52755593 від 20.06.2020 року, яким зареєстровано право спільної сумісної власності за ОСОБА_15 та ОСОБА_1 по 1/1 частці квартири АДРЕСА_3 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., квартира складається з 2-х житлових кімнат згідно технічного паспорта, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2104891251101, підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 2919, виданий 11.07.1997, видавник: Товарна біржа Центральна Одеська біржа.
Отже квартира АДРЕСА_3 , загальна площа: 58,3 кв.м., житлова площа: 37,9 кв. м., належала на праві спільної часткової власності співвласникам: 
- ОСОБА_15 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 - 1/4 (одна четверта) частка;
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - 1/4 (одна четверта) частка;
- ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 - 1/4 (одна четверта) частка;
- ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - 1/4 (одна четверта) частка.
Спадкові правовідносини. 
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 08.10. 2022 року. (Т.2, а.с. 49)
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не залишав заповіту на випадок своєї смерті, а тому спадкування здійснюється за законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги після ОСОБА_3 були його дружина ОСОБА_4 , а також діти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Так відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 , її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (Т.2, а.с. 50) 
ОСОБА_19 народилась ІНФОРМАЦІЯ_13 , відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_7 її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (Т.2, а.с. 169) 
Відповідач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_20 та онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_14 , та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , її батьками були ОСОБА_21 та ОСОБА_15 . (Т.2, а.с. 51)
В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа щодо майна ОСОБА_3 , який 20 жовтня 2006 року була відкрита лише у 2023р., Приватний нотаріусом Лічман І.М. за №56/2023 на підставі заяви ОСОБА_2 .
Так до нотаріуса 04.08.2023р. із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 звернулась ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , яка онукою померла та дочкою ОСОБА_8 . 
У вищевказаній заяві ОСОБА_2 стверджувала, що вона приймає спадщину після свого діда ОСОБА_3 , який 20 жовтня 2006 року, який постійно проживав за адресою АДРЕСА_1 . (Т.2,а.с. 48)
З матеріалів спадкової справи вбачається, що на запит нотаріуса з Департаменту адміністративних послуг Одеської міської Ради надійшла відповідь, що станом на 20.10.2006р. у квартирі АДРЕСА_3 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 (Т.2, а.с. 60-61) 
Позивачка стверджує, що спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла тільки вона ОСОБА_1 , в якості доказу надає довідку ОСББ «Махачкалінська -5» №21 від 10.08.2023р.. 
Так згідно довідки ОСББ «Махачкалінська -5» №21 від 10.08.2023р. станом на день смерті ОСОБА_3 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_15 у квартирі АДРЕСА_3 проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_16 (Т.1, а.с. 22) 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Суд, оцінивши наданий позивачем доказ, а саме довідку ОСББ «Махачкалинська -5» №21 від 10.08.2023р., вважає, що дана довідка не є належним та достовірним доказом того факту, що станом на час відкриття спадщини після ОСОБА_3 фактично спадщину прийняла тільки позивачка. 
Так у вищевказаній довідці не вказано осіб, які зареєстровані у квартирі на час смерті спадкодавця, та вона підписана тільки Головою правління ОСББ « ОСОБА_23 », та бухгалтером ОСОБА_24 .
Окрім того, відсутні докази того, що вищевказані посадові особи ОСББ «Махачкалинська -5» особисто перевіряли даний факт, а саме головне, що вищевказане ОСББ «Махачкалинська -5» існувало, як юридична особа станом 20.10.2006р.
Так, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСББ «Махачкалинська -5» засновано 20.07.2016р.. 
На підставі викладеного, неможливо встановити, яким чином, посадові особи ОСББ «Махачкалинська -5» мали можливість підтверджувати факт проживання осіб на той період, коли вони фактично не існували. 
Необхідно відзначити, що будь-яких інших доказів того, що дружина померлого ОСОБА_4 (дружина) та його дочка ОСОБА_16 спадщину не приймали позивачка не надала. В позовних вимогах позивачка наполягала на тому, що після одруження ОСОБА_16 переїхала до іншого місця проживання, а тому не проживала за місцем реєстрації. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України  спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ніхто із спадкоємців  ОСОБА_3 не відмовлявся від спадщини. 
Отже, враховуючи, лист Департаменту адміністративних послуг Одеської міської Ради від 21.08.2023р., що станом на 20.10.2006р. у квартирі АДРЕСА_3 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_22 , ОСОБА_15 та ОСОБА_1 , 27.03.1986р., а також відсутність доказів того, що вищевказані особи у квартирі фактично не проживали, то суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 прийняли: 
ОСОБА_8 (дочка), ОСОБА_1 (дочка) та дружина ОСОБА_4 (дружина). 
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що дійсно ОСОБА_15 стала власником 4/25 часток житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. 26.10.2006р, зареєстрованого за №13799. (Т.2, а.с. 35-40)
Отже, оскільки ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а будинок був придбаний 26.10.2006р., а відомостей про наявність іншого житла ОСОБА_15 у справі не має, то єдиним місцем проживання на дату відкриття спадщини у ОСОБА_15 була сама квартира АДРЕСА_3 .
На підставі викладеного, враховуючи, що після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 залишилась спадщина у вигляді 1/4 частки права власності на квартирі АДРЕСА_3 , то кожному із спадкоємців повинна належить по 1/12 частки за кожним. 
Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наявність спору щодо розміру часток у праві на спадщину, суд вважає, що саме в судовому порядку необхідно вирішити питання про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 ..
В даному випадку за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , а саме на 1/12 частки квартири АДРЕСА_3 .
Отже, після розподілу спадщині ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 частки співвласників повинні у праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_3 повинні бути складати по 1/3 частки кожному. 
- ОСОБА_15 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 - 1/4 (одна четверта) частка, +1/12 частка (спадщина), тобто всього 1/3 частка. 
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - 1/4 (одна четверта) частка; +1/12 частка (спадщина), тобто всього 1/3 частка. 
- ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 - 1/4 (одна четверта) частка +1/12 частка (спадщина), тобто всього 1/3 частка. 
ОСОБА_4  померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_9 . (Т.2, а.с. 63)
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 , що й належала купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . Окрім того, відкрилась спадщина також на 1/12 частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , яку вона фактично прийняла, проте не оформила спадкові права. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 не залишала заповіту на випадок своєї смерті, а тому спадкування здійснюється за законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 були діти ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Так відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 , її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . (Т.2, а.с. 50) 
Відповідач ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_20 та онукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Так, ОСОБА_2 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_14 , та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , її батьками були ОСОБА_21 та ОСОБА_15 . (Т.2, а.с. 51)
Приморською держаною нотаріальною конторою у м.Одесі на підставі заяви ОСОБА_1 , яка надійшла 24.12.2019р. була відкрита спадкова справа щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 .. У вищевказаній заяві ОСОБА_1 посилилась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_17 померла її мати ОСОБА_4 , та спадщину вона приймає. (Т.2, а.с. 77) 
До поданої заяви ОСОБА_1 подала довідку про склад сім`ї №93 від 02.10.2019р., яка видана ОСББ «Махачкалинська -5», по квартирі АДРЕСА_3 відповідно до якої ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі 19.08.2002р, ОСОБА_25 , з 10.02.2010р., ОСОБА_15 з 03.04.2000р., ОСОБА_4 з 20.08.1997р. по день смерті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_18 по день смерті. (Т.2, а.с. 80)
Постановою Приморською держаною нотаріальною конторою у м.Одесі від 29.11.2023р. №330502-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної контори, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу, на підставі якого виникла спадкова частка зареєстрована на біржі. (Т.2, а.с. 94)
Окрім того, аналогічні відмови наявні у матеріалах справи спадкової справи (Т.2, а.с. 95-96)
Відповідно до довідки №Д1-52188 від 07.03.2025р. Департаменту надання адміністративних послуг ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (Т.2, а.с. 115)
В матеріалах спадкової справи також наявна довідка №Д1-52190 -ю/о від 05.03.2025р., відповідно до якої, станом 17.11.2011р. у квартирі під АДРЕСА_3 були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_25 та ОСОБА_15 . 
Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що на момент смерті ОСОБА_4 разом з нею в квартирі під АДРЕСА_3 проживала лише вона, ОСОБА_1 , що підтверджується долученою до даної позовної заяви копією довідки №22 від 10 серпня 2023 року). (Т.,2, а.с. 23)
Так дійсно згідно довідки ОСББ «Махачкалінська -5» №22 від 10.08.2023р. станом на день смерті ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_17 у квартирі АДРЕСА_3 проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та онука ОСОБА_25 . (Т.1, а.с. 23) 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Суд, оцінивши наданий позивачем доказ, а саме довідку ОСББ «Махачкалинська -5» №22 від 10.08.2023р., вважає, що дана довідка не є належним та достовірним доказом того факту, що станом на час відкриття спадщини після ОСОБА_4 фактично спадщину прийняла тільки позивачка. 
Так у вищевказаній довідці не вказано осіб, які зареєстровані у квартирі на час смерті спадкодавця, та вона підписана тільки Головою правління ОСББ « ОСОБА_23 », та бухгалтером ОСОБА_24 .
Окрім того, відсутні докази того, що вищевказані посадові особи ОСББ «Махачкалинська -5» особисто перевіряли даний факт, а саме головне, що вищевказане ОСББ «Махачкалинська -5» існувало, як юридична особа станом 17.11.2011р.
Так, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСББ «Махачкалинська -5» засновано 20.07.2016р.. 
На підставі викладеного, неможливо встановити, яким чином, посадові особи ОСББ «Махачкалинська -5» мали можливість підтверджувати факт проживання осіб на той період, коли вони фактично не існували. 
Необхідно відзначити, що будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_15 спадщину не приймала, а також не проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини позивачка не надала. Суд також вважає, що сам факт наявності у ОСОБА_15 права власності на інший об`єкт нерухомого майна не свідчить того, що вона не проживала за місцем реєстрації. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України  спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ніхто із спадкоємців  ОСОБА_4 не відмовлявся від спадщини. 
Отже, враховуючи, довідку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської Ради №Д1-52190 -ю/о від 05.03.2025р., відповідно до якої, станом 17.11.2011р. у квартирі під АДРЕСА_3 були зареєстровані ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_25 та ОСОБА_15 , то суд приходить до висновку, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадщину після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 прийняли: ОСОБА_15 (дочка) та ОСОБА_1 (дочка). 
На підставі викладеного, враховуючи, що після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 залишилась спадщина у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_3 , що й належала купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , а також 1/12 частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , яку вона фактично прийняла, проте не оформила спадкові права, тобто загальна частка спадщини складає (1/4+1/12=1/3), то ОСОБА_15 та ОСОБА_1 мали право по 1/6 частки за кожним у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 , що залишилось після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 
Враховуючи, що Приморською держаною нотаріальною конторою у м.Одесі від 29.11.2023р. №330502-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної контори, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину, то спір підлягає вирішенню у судовому порядку. 
На підставі викладеного, за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 на 2/12 (або 1/6 частки) частки квартири АДРЕСА_3 . 
Отже, після розподілу спадщині ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 частки співвласників повинні у праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_3 повинні бути складати:
- ОСОБА_15 ,  ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 - 1/4 (одна четверта) частка, +1/12 частка (спадщина після ОСОБА_3 ), +1/6 частка (спадщина після ОСОБА_26 ), тобто всього 1/2 частка. 
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 - 1/4 (одна четверта) частка; , +1/12 частка (спадщина після ОСОБА_3 ), + 2/12 (або 1/6) частка (спадщина після ОСОБА_26 ), тобто всього 1/2 частка.
Судом встановлено, що  ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_19 , актовий запис №1194 від 06.11.2021р. зареєстрований Біляївським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області. (Т.2., а.с 17)
Судом встановлено, що приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було відкрита спадкова справа №17/2022 щодо майна ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 на підставі заяви ОСОБА_2 , яка надійшла 07.03.2022р.. (Т.2, а.с. 16)
Після смерті ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 відкрилась спадщина
на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 , що й належала купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 ; 
на 1/12 частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , яку вона фактично прийняла, проте не оформила спадкові права; 
на 2/12 (або 1/6) частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , яку вона фактично прийняла, проте не оформила спадкові права.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19  не залишала заповіту на випадок своєї смерті, а тому спадкування здійснюється за законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємцями першої черги за законом після ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 є її дочка ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_14 , та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , її батьками були ОСОБА_21 та ОСОБА_15 . (Т.2, а.с. 51)
ОСОБА_21 помер ІНФОРМАЦІЯ_20 , актовий запис №1731 зареєстрований Одеським міським відділом ДРАЦС. (Т.1, а.с. 156)
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України  спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що  ОСОБА_2 , у строки передбачені ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернулась із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно ч. 1 ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Судом встановлено, що 25.06.2025р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом у реєстрі №1288, відповідно до якого спадкоємцем після ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 є її дочка ОСОБА_2 , та спадщина складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , а саме:
на 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 , на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 ; 
на 1/12 частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , яку вона фактично прийняла, проте не оформила спадкові права; 
на 2/12 частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 , яку вона фактично прийняла, проте не оформила спадкові права. (Т.2, а.с.220)
Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України- якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до ст. 1301 ЦК України – свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в Постанові від 20 березня 2025 року у справі №522/11093/23, провадження №61-344св25 зробив такий правовий висновок: «Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, але не отримав свідоцтво про право на спадщину, не має можливості розпоряджатися таким майном, оскільки у нього немає правовстановлюючого документа на спадкування нерухомого майна. Свідоцтво про право на спадщину – це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачою свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових справ. Видача свідоцтва про право на спадщину (на все спадкове майно) одному із спадкоємців унеможливлює завершення оформлення своїх спадкових прав іншим із спадкоємців».
Суд вважає, що вищевказане свідоцтво право на спадщину за законом видано відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки  ОСОБА_2 на законних підставах отримала спадщину після своєї матері ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 , а також розмір спадщини вірно встановлений нотаріусом. 
Отже, після розподілу спадщині ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_19 частки співвласників у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3 повинні складати 
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , -1/2 частка.
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - 1/2 частка.
Щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Піс час вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує, що позивачка оспорювала розмір часток у спадщини, тобто претендувала на більшу частку, а ніж вона мала можливість отримати шляхом видачі їй свідоцтва про право на спадщину. 
Суд виходить з того, що задовольняючи частково позовні вимоги, суд не прийняв даних доводів позивачки, та вирішив питання щодо визнання права позивачки на спадщину, виходячи з розміру часток, яку позивач мала можливість набути у власність шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку. 
В задоволені додаткових позовних вимог щодо визнання недійсним свідоцтва право на спадщину судом було відмовлено, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідачки судових витрати, оскільки відповідачкою не порушені права позивачки. 
Керуючись ст. ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ: 

1. Позовні вимоги  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 )про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом – задовольнити частково. 
2. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 , на 1/12 частки квартирі АДРЕСА_3 .
3. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності у порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 на 2/12 частки квартири АДРЕСА_3 . 
4. Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 червня 2025 року, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. на ім`я відповідачки, ОСОБА_2 - (РНОКПП НОМЕР_2 ) - залишити без задоволення. 
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 27.02.2026