ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., при секретарі судового засідання – Ванджурак С.М., за участю захисника – адвоката Задорожньої В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Задорожньої В.О., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 гривень 60 копійок.
Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02.02.2026 року о 21:15 год. в с. Грозинці по вул. Щорса керував автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, невиразна мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» водій відмовився, також водієві було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в ОНД м. Чернівці на вул. Миколаївська, 32, де також водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ЄУНСП: 724/459/26    Головуючий у І інстанції: Гураль Л.Л.
НП: 33/822/145/26    Суддя-доповідач: Потоцький В.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, адвокат Задорожня В.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 11.03.2026р. скасувати і провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях її довірителя події і складу адміністративного правопорушення.
У своїх доводах посилається на те, що постанова районного суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та порушенням норм процесуального права.
Посилається на те, що районним судом розглянуто справу без сторони захисту, чим порушено право ОСОБА_1 на захист.
Стверджує, що фабула протоколу є невизначеною, а тому вона позбавляє особу права на захист.
Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд в медичному закладі, а навпаки неодноразово та чітко підтверджував свою згоду пройти такий огляд. 
Вказує, що відеозапис не відображає повну хронологію подій, що свідчить про недотримання законодавства щодо фіксування правопорушення, а тому такі відеозаписи не є належними доказами у справі.
Заслухавши адвоката Задорожню В.О., яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у ній, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з вимогами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги судом першої інстанції були дотримані повністю.
У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП серед іншого передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння у законному порядку, повністю доведена наявними у справі доказами, яким районний суд дав правильну юридичну оцінку, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1№ 581709 від 02.02.2026 року, водій ОСОБА_1 о 21:15 год. в с. Грозинці по вул. Щорса керував автомобілем марки «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, невиразна мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора "Драгер" водій відмовився, також водієві було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку в ОНД м. Чернівці на вул. Миколаївська, 32, де також водій відмовився від огляду. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9, 2.5.ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1). 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП, компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено, як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи. При цьому, будь-які зауваження щодо змісту вказаного протоколу відсутні.
Доводи сторони захисту про те, що фабула протоколу є невизначеною, не знайшли свого підтвердження, оскільки саме по собі посилання у протоколі поряд із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху також і на пункт 2.9 цих Правил не є істотним порушенням, оскільки не змінює суті правопорушення, яке ставилось у провину ОСОБА_1 , а саме відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Водночас обставини, викладені у вищезазначеному протоколі, підтверджуються й іншими доказами, наявними у справі.
Так, згідно з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння водія (а.с.7) у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіри обличчя, невиразна мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з його відмовою водія проходити такий огляд як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я, про що в матеріалах справи міститься висновок №43 ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» з відміткою про відмову від проходження медичного огляду та обстеження (а.с. 6).
Вищевказані обставини також підтверджуються відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції (а.с. 4), на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я.
Поряд з цим, дослідивши вказаний відеозапис, апеляційним судом не встановлено порушень вимог закону щодо підстав та порядку проведеного огляду, які були б підставами для закриття справи про адміністративне правопорушення.
Отже, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а фактично наполягав на цьому, є безпідставними та такими, що спростовуються дослідженим відеозаписом. Так, згідно з відеозаписом на неодноразові тривалі пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, ОСОБА_1 повідомив, що не вміє писати і відмовився від заповнення бланків, необхідних для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про свідоме затягування та небажання проходити огляд на стан сп`яніння.
Доводи апелянта про те, що долучений до матеріалів справи компакт-диск містить лише фрагменти відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, а тому такий доказ не може бути визнаний належним і допустимим, апеляційний суд відхиляє, оскільки такий відеозапис відображає обставини правопорушення та дає можливість установити фактичні дані, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому сам по собі той факт, що відеозапис складається з окремих файлів чи фрагментів, не свідчить про недопустимість чи неналежність цього доказу.
Посилання апелянта на відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не впливають на вирішення цієї справи, оскільки законність такої зупинки не є предметом розгляду у провадженні за ч.1 ст.130 КУпАП та підлягає самостійному оскарженню в порядку адміністративного судочинства.
Посилання захисника на те, що судом першої інстанції розглянуто справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 , унаслідок чого було порушено його право на захист, не є підставою для скасування постанови, оскільки під час апеляційного перегляду йому було забезпечено можливість реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі надавати пояснення, подавати докази та користуватися правовою допомогою, однак наведені стороною захисту доводи не спростували висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші твердження апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.
Таким чином, районним судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП.
При вирішенні питання про накладення на правопорушника адміністративного стягнення районним судом повністю враховано вимоги ст. 33 КУпАП.
Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу адвоката Задорожньої В.О., в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Чернівецького
апеляційного суду     В.П. Потоцький