Березівський районний суд Одеської області 

15.04.2026
Справа № 494/547/26
Провадження № 2/494/526/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
при секретарі Станілевич А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - 
ВСТАНОВИВ:
10 березня 2026 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.
ОСОБА_1 , звернувшись з цим позовом до суду, посилалась на те, що з 24.04.2004 року по 15.12.2023 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 . Відповідно до рішення Березівського районного суду Одеської обл. від 15.12.2023 року шлюб між ними був розірваний. Від спільного проживання сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач в теперішній час працює водієм «Березівського Агрошляхбуд » та регулярно отримує заробітну плату.
Спільна з ОСОБА_2 донька ОСОБА_3 навчається в КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» у 31 групі III курсу денного відділення бюджетної форми навчання з терміном навчання по 29.06.2027 року.
Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 є здоровим та працездатним. ІНФОРМАЦІЯ_3 спільному сину виповнилось 18 років та чоловік вже не сплачує аліменти на його утримання, хоча син продовжує навчання. У зв`язку з цими обставинами ОСОБА_1 змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та прав дитини.
Доходів позивачки недостатньо для того, щоб забезпечити нормальний рівень життя та навчання доньки. ОСОБА_1 несе витрати на її проживання, харчування, одяг, канцтовари, інші потреби, у зв`язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як виховує та утримує дітей одна. За даних підстав позивачка вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, яка навчається.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 , на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчання, в розмірі частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до закінчення нею навчання, а саме: до 29.06.2027 року.
Ухвалою суду від 17.03.2026 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. 
В судове засідання позивачка не з`явилась,15.04.2026 року подала до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила задовольнити їх у повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно п.1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Одночасно, 14.04.2026 року подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами та не отриманням ухвали суду про відкриття провадження для підготовки заперечень. 
Разом з тим, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, так як відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою завчасно, а саме 27.03.2026 року, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, окрім того, доказів хвороби його малолітньої дитини, суду не надав.
Частиною 1 статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до п.1 ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З 24.04.2004 року по 15.12.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 15.12.2023 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу мають повнолітню дочку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.02.2008 року, виданого виконавчим комітетом Маринівської сільської ради Березівського району Одеської області, актовий запис №01. 
Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Раухівської селищної ради Березівського району Одеської області від 04.03.2026 року за вих. №177, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована та проживає разом з позивачкою за однією адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт також підтверджується копією витягу з реєстру Раухівської територіальної громади за №2022/000395634 від 23.08.2022 року та копією витягу з реєстру Раухівської територіальної громади за №2023/009157026 від 09.11.2023 року.
Відповідно до довідки, виданої Комунальним закладом «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» від 03.03.2026 року за вих. №150-з, ОСОБА_3 навчається в КЗ «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» у 31 групі ІІІ курсу спеціальності 223 Медсестринство ОПП «Сестринська справа» денного відділення бюджетної форми навчання. Термін закінчення навчального закладу 29.06.2027 року. 
Так як ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання, то вона не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто вона потребує матеріальної допомоги.
Домовленості між батьками щодо способу утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та порядку сплати аліментів в позасудовому порядку не досягнуто.
Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 статті 51 Конституції України,  батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.
Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані утримувати повнолітніх дітей до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.
Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду.
Статтею 182 СКУ країни передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до ч.1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням, що сума стягнутих аліментів не може бути меншою від 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Будь-яких доказів на спростування вимог позивачки, зокрема неможливості надання матеріальної допомоги за станом здоров`я чи з інших поважних причин, наявність інших утриманців, відповідач ОСОБА_2 суду не надав.
Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця на період її навчання, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст .4, 5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому, в силу ч. 2 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 1331 гривень 20 копійок судового збору.
Керуючись ст.ст.2,10,13,81,141,263,265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181,182,185,199,200 Сімейного Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,-
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18.03.2002 року, РНОКПП- НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 02.06.2004 року, РНОКПП – НОМЕР_5 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_6 , виданий органом 5128 (Березівським РС ГУДМС в Одеській області) 22.07.2022 року, РНОКПП – НОМЕР_7 , яка навчається на ІІІ курсі  Комунального закладу «Одеський обласний базовий медичний фаховий коледж» на ІІІ курсі спеціальності 223 Медсестринство ОПП «Сестринська справа» денного відділення бюджетної форми навчання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 10 березня 2026 року і до закінчення нею навчання, а саме – 29.06.2027 року, але не більше ніж до досягнення віку 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Березівським РВ УМВС України в Одеській області 18.03.2002 року, РНОКПП- НОМЕР_3 , на користь Держави судовий збір у розмірі 1331 грн. 20 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українка, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 

Суддя Панчишин А.Ю.