КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2026 року № 320/3159/20
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої Діски А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради, третя особа - Димерська селищна рада про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи,
в с т а н о в и в:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Димерської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №1 Вишгородської районної ради Київської області, в якому просить:
- застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом зупинення експлуатації (роботи) будівлі відповідача, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Димер, вул. Бударіна, буд. 9, до усунення ним порушень, що містяться в акті від 22.01.2020 № 15.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що за результатами проведення позапланової перевірки Димерської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №1 Вишгородської районної ради Київської області, розташованої за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Димер, вул. Бударіна, 9, було складено акт №15 від 22.01.2020 та виявлено 10 порушень. Позивачем було встановлено порушення відповідачем вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об`єкта до усунення відповідних порушень. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує та зазначає, що протягом періоду лютий - серпень 2020 року було усунено більшість недоліків (8 порушень із 10), розроблено план заходів та термін виконання щодо подальшого усунення інших недоліків. Зазначено, що Димерська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №1 може функціонувати та надавати освітні послуги. 
Ухвалою судді Діски А.Б. від 12.03.2024 прийнято справу до свого провадження, ухвалено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження). Цією ж ухвалою було зобов`язано відповідача надати письмові пояснення з відповідними доказами щодо усунення виявлених в ході проведеної перевірки порушень.
Ухвалою суду від 07.06.2024 у сторін було витребувано додаткові докази у справі.
На виконання вимог ухвали від позивача надійшла до суду заява, в якій зазначено, що за результатами Акту від 13.10.2020 №180 було виявлено, що залишилось не усунутими 3 порушення. Відповідачем не усунуті порушення норм техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. 
Від представника відповідача на виконання вимог ухвали до суду надійшла заява, в якій зазначено, що вказані у акті від 13.10.2020 №180 зазначені 3 порушення були усунуті.
Ухвалою судді Діски А.Б. від 22.08.2024 призначено у справі судове засідання з викликом учасників справи. 
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 23.09.2024 було замінено назву відповідача у даній справі з Димерської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №1 Вишгородської районної ради Київської області на Димерський ліцей №1 Димерської селищної ради та оголошено перерву для надання додаткових доказів.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов, представник відповідача заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях, поданих останнім до суду.
Під час судового засідання суд з`ясував позицію сторін щодо можливості продовження розгляду справи в порядку письмового провадження. Зважаючи на думку сторін, суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами письмового провадження. 
Ухвалою суду було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Димерську селищну раду.
Від третьої особи надійшли пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначено, що Ліцеєм були проведені роботи із усунення порушень, що залишилися. Щодо недосконалості протипожежного захисту (сигналізації) будівлі – на даний момент встановлення нового обладнання є непомірним тягарем для місцевого бюджету (розмір закупівлі близько 1 000 000,00 грн.), та недосконалість протипожежного захисту не є як такою причиною виникнення пожежі. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Димерський ліцей №1 Димерської селищної ради (Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Димер, вул. Бударіна, 9, ЄДРПОУ 25567699) зареєстрований в якості юридичної особи 14.04.1998. Засновником вказаного закладу є Димерська селищна рада.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 21.01.2020 по 22.01.2020 головним інспектором Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Учнем Валерієм Михайловичем на підставі наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 03.01.2020 № 12 було проведено перевірку Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради на додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами проведення якої було складено акт від 22.01.2020 № 15.
Зі змісту вказаного акта вбачається, що в ході перевірки були виявлені порушення Димерським ліцеєм №1 Димерської селищної ради, зокрема:
- пункт 2.5, глави 2 розділу ІІІ, ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; 
- пункт 1.2, глави 1, розділу V, ППБУ - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (система пожежної сигналізації додаток А, таблиця А1, пункт 7.2 та система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей додаток Б, таблиця Б1, пункт 4);
- пункт 1.21, глави 1, розділу ІV, ППБУ - захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд";
- пункт 2.17, глави 2, розділу ІІІ, ППБУ - на шляхах евакуації допускається облицювання стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою ніж: Г2, В2, Д2, Т2;
- пункт 1.6, глави 1, розділу ІV, ППБУ - з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;
- пункт 2.27, глави 2, розділу ІІІ, ППБУ - двері на шляхах евакуації відчиняються не в напрямку виходу з будівлі. За наявності людей у приміщеннях двері евакуаційних виходів можуть відчиняються зсередини за допомогою ключа (відсутні внутрішні запори);
- пункт 2.37, глави 2, розділу ІІІ, ППБУ - допускається улаштовування у сходових клітках побутові приміщення;
- пункт 16, розділу ІІ, ППБУ - посадові особи та працівники не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;
- пункт 3.13, глави 3 розділу V, ППБУ - пожежні щити (стенди) не забезпечують захист вогнегасників від потрапляння прямих сонячних променів, а також захист знімних комплектуючих виробів від використання не за призначенням;
- пункт 4, розділу І, ППБУ - не проведено перевірку технічного стану джерел зовнішнього протипожежного водопостачання з складанням акту відповідно до вимог пункту 6, ІV розділ Наказу МВС України №696 від 15.06.2015.
Виявлення вказаних порушень свідчить, що відповідачем не дотримано вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогами про застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об`єкта.
Під час розгляду справи в суді, відповідачем було частково усунуто недоліки, зазначені в акті №15 від 22.01.2020.
При цьому, за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки було складено акт головним інспектором Вишгородського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майором служби цивільного захисту Учнем Валерієм Михайловичем від 13.10.2020 № 180 відповідно до якого залишилось не усунутими 3 порушення, а саме:
- пункт 2.5, глави 2 розділу ІІІ, ППБУ - дерев`яні елементи горищних покриттів не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності; 
- пункт 1.2, глави 1, розділу V, ППБУ - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (система пожежної сигналізації додаток А, таблиця А1, пункт 7.2 та система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей додаток Б, таблиця Б1, пункт 4);
- пункт 16, розділу ІІ, ППБУ - посадові особи та працівники не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки.
Разом з тим, представником відповідача було долучено докази щодо усунення зазначених трьох порушень, зокрема:
- щодо дерев`яних елементів горищних покриттів не оброблениї засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності долучено Договір №0047-23 від 03.05.2023, акт надання послуг №465 від 03.05.2023;
- щодо приміщень не обладнаних системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (система пожежної сигналізації додаток А, таблиця А1, пункт 7.2 та системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей додаток Б, таблиця Б1, пункт 4) долучено Договір №292/197 на виконання робіт від 09.09.2020 та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року;
- щодо посадових осіб та працівників, які не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки долучено копії посвідчень про проходження навчання з питань пожежної безпеки та перевірку знань керівника та відповідальної за пожежну безпеку в ліцеї.
Водночас, як вбачається з акту комісійного огляду (обстеження) протипожежного стану закладів освіти Вишгородського району у Димерському ліцеї №1 Димерської селищної ради від 15.08.2024, долученого у судовому засіданні представником позивача, приміщення бібліотеки та учительської не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено вимоги пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, приміщення кухні не обладнані системою пожежогасіння відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено вимоги пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, тривожні сповіщення від приймально-контрольних приладів СПЗ не виведені на пульти цілодобового спостереження відповідно до вимог ДБН B.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено вимоги пункту 1.4 глави 1 розділу V ППБУ, підтримання експлуатаційної придатності системи протипожежного захисту не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», (у приміщеннях де розміщено прилади системи пожежної сигналізації, ППКП не опломбований), чим порушено вимоги пункту 1.2 глави І розділу V ППБУ.
При цьому, в зазначеному акті вказано, що було проведено обробку дерев`яних конструкцій даху, крівлі та пройдено навчання з питань пожежної безпеки.
У судовому засіданні представник позивача наголосив, що доказом усунення порушень може бути результат повторної перевірки. Відповідач із заявою про проведення повторної перевірки не звертався.
Представник відповідача зазначив, що стосовно трьох порушень усунули все по-можливості, однак є ще порушення, які потребують великих фінансових витрат.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877).
Частиною першою статті 1 Закону № 877 встановлено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
При цьому статтею 2 Закону № 877 визначено сферу його дії.
Так, відповідно до вказаної норми дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного регулювання та нагляду за діяльністю на ринках капіталу та організованих товарних ринках, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) у сфері медіа, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, ліцензійних умов та законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері комунальних послуг, діяльність яких підлягає державному регулюванню Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями), державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі), що проводяться з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про автомобільний транспорт", державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії, державного нагляду (контролю) у сфері безпеки торговельного мореплавства і судноплавства на внутрішніх водних шляхах (у частині нагляду (контролю) за суднами), державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
З вказаного слідує, що положення Закону № 877 поширюються на відносини, які виникають у сфері контролю за дотриманням законодавства у сфері цивільного захисту, протипожежної та техногенної безпеки.
Відповідно до частини шостої статті 7 Закону № 877 за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Згідно з частиною сьомою статті 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, пожеж та інших небезпечних подій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, регулюються Кодексом цивільного захисту України № 5403 від 02.10.2012.
Відповідно до частин першої та другої статті 64 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки - це діяльність центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, спрямована на виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) у сфері пожежної та техногенної безпеки щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання, крім суб`єктів господарювання, які займаються незалежною професійною діяльністю за місцем проживання та не використовують найману працю, аварійно-рятувальними службами.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст. 66 КЦЗ України).
Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Статтею 70 Кодексу цивільного захисту України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що Кодексом цивільного захисту України передбачено наявність загрози життю та здоров`ю людей внаслідок порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства з питань техногенної, пожежної безпеки, в якості підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
Суд звертає увагу, що визначення поняття порушення, яке створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, є оціночним. Водночас, на переконання суду, всі порушення протипожежних норм в тій чи іншій мірі створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Частиною другою ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
З аналізу викладених положень, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
У той же час, суд звертає увагу, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.
Згідно пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.
Керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту.
Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.
На кожному об`єкті відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) повинен бути встановлений протипожежний режим.
Відповідно до пункту 6 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.
З аналізу зазначених правових норм вбачається, що забезпечення пожежної безпеки підприємств, установ, організацій покладається на їх керівників та уповноважених керівниками осіб, а також орендарів, обов`язки яких щодо дотримання правил пожежної безпеки повинні бути узгоджені умовами договору.
Згідно визначення ДСТУ 2272-06 «Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять» небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опіків, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, травмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Як було зазначено вище та встановлено під час розгляду даної справи, порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, зазначені в Акті перевірки № 180 від 13.10.2020 призводять до загрози життю та здоров`ю людей у випадку виникнення пожежі. Тобто, вони є суттєвими, адже можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища. Тобто, порушення можуть створювати і небезпеку завдання шкоди життю та здоров`ю людей у процесі самої пожежі.
Як було встановлено вище, відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив в його задоволенні відмовити повністю, з підстав того, що ним порушення встановлені в Акті №180 від 13.10.2020 усунуті повністю.
На підтвердження зазначеного, відповідачем надано суду докази, а саме: 
- щодо першого порушення - Договір №0047-23 від 03.05.2023, акт надання послуг №465 від 03.05.2023;
- щодо другого порушення - Договір №292/197 на виконання робіт від 09.09.2020 та акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року;
- щодо третього порушення - копії посвідчень про проходження навчання з питань пожежної безпеки та перевірку знань керівника та відповідальної особи за пожежну безпеку в ліцеї.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем вчиняються дії, які спрямовані на усунення виявленого порушення. Судом надано оцінку вказаним доказам. 
Водночас, у судовому засіданні представник позивача наголосив, що приміщення бібліотеки та учительської не обладнано системами протипожежного захисту, приміщення кухні не обладнані системою пожежогасіння та тривожні сповіщення від приймально-контрольних приладів СПЗ не виведені на пульти цілодобового спостереження.
Представник відповідача стосовно порушення та відсутності у приміщенні кухні системи протипожежного захисту не заперечував, зазначив, що у приміщенні наявні вогнегасники та встановлення системи протипожежного захисту коштуватиме значну суму, а наразі фінансування для вирішення зазначеного питання неможливе.
Як вбачається з матеріалів справи, в акті від 13.10.2020 № 180 не усунутим залишилось, зокрема, порушення пункту 1.2, глави 1, розділу V, ППБУ - приміщення не обладнані системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» (система пожежної сигналізації додаток А, таблиця А1, пункт 7.2 та система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей додаток Б, таблиця Б1, пункт 4).
Разом з тим, у акті від 15.08.2024, долученого у судовому засіданні представником позивача, зазначено про таке ж порушення вимог пункту 1.2 глави І розділу V ППБУ - приміщення бібліотеки та учительської не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено вимоги пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, приміщення кухні не обладнані системою пожежогасіння відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено вимоги пункту 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, тривожні сповіщення від приймально-контрольних приладів СПЗ не виведені на пульти цілодобового спостереження відповідно до вимог ДБН B.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», чим порушено вимоги пункту 1.4 глави 1 розділу V ППБУ, підтримання експлуатаційної придатності системи протипожежного захисту не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», (у приміщеннях де розміщено прилади системи пожежної сигналізації, ППКП не опломбований).
Відповідно до пункту 4 розділу І Правил пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Згідно з пунктом 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».
Суд зазначає, що не усунені відповідачем порушення є суттєвими та створюють серйозну небезпеку, з огляду на те, що, зокрема, відсутність належно обладнаної системи пожежного захисту, яка має на меті, в тому числі, раннє виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги може призвести до сповільнення процесу евакуації людей при пожежі та пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей.
Крім того, факт підтвердження відсутності порушень на час розгляду справи має бути доведений не тільки наданими письмовими доказами наявності необхідних документів та проведених заходів, а і актом перевірки стану усунення виявлених порушень.
Таких документів, зокрема, акту про відсутність зазначеного порушення сторонами суду надано не було, у зв`язку із чим надані відповідачем письмові пояснення та відповідні докази на підтвердження усунення порушень не можуть бути визнані такими, що достеменно підтверджують факт відсутності порушень в повному обсязі в його діяльності.
Висновок суду узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.11.2019 у справі № 640/4508/19.
На момент розгляду цієї справи, порушення, виявлені позивачем під час позапланової перевірки і зафіксовані в акті №180 від 13.10.2020, в повному обсязі відповідачем усунуті не були.
Суд звертає увагу сторін на те, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації приміщень, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Посилання відповідача та третьої особи на значні фінансові витрати задля усунення порушень в повному обсязі, які існують на сьогодні, суд оцінює критично, з огляду на наступне.
Надаючи оцінку зазначеному доводу, суд враховує правову позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 15 жовтня 2020 року у справі 420/4581/19. У вказаному судовому рішенні зазначено, що відсутність коштів та належного фінансування не звільняє від виконання ним імперативних норм протипожежного законодавства. Чинне законодавство не ставить в залежність необхідність в застосуванні заходів реагування від наявності чи відсутності бюджетних коштів (фінансової спроможності) відповідача. Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, в тому числі й у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного асигнування не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян.
У контексті спірних правовідносин, на переконання суду, загрозу життю та здоров`ю людей створюють такі порушення вимог законодавства, які безпосередньо можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, під час якого мають місце чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (пункт 32 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України).
Суд враховує, що у даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки створюють безпосередній ризик виникнення і розвитку пожежі, а тому вимагають вжиття виняткових заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.
У зв`язку з цим, суд вважає обраний позивачем захід реагування таким, що відповідає критеріям пропорційності, так як з врахуванням характеру вчинених порушень, позивачем наведено і належними доказами підтверджено наявність реальної загрози життю та здоров`ю людей, а отже у суду наявні достатні підстави для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.
Відповідно до пункту 2 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Пунктом 4 розділу І Правил пожежної безпеки визначено, що пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.
Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.
Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення (постанови Верховного Суду від 24 жовтня 2023 року у справі №160/3791/22 та від 26 жовтня 2023 року у справі №140/12199/21).
Відповідно до частини другої, третьої статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятою Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.
З матеріалів справи вбачається, що при роботі Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради мають місце порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей та у подальшому можуть призвести до тяжких наслідків, що є підставою для застосування заходів, передбачених ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі.
Суд зазначає, що на момент розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження усунення усіх порушень, наведених в акті перевірки №180 від 13.10.2020.
Крім того, суд зазначає, що існування (неусунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійно достатньою правовою підставою для застосування до відповідача відповідних заходів реагування (указаний висновок узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 05 травня 2022 року у справі № 160/4988/19, від 19 липня 2023 року у справі № 200/2315/20-а, від 29 лютого 2024 року у справі № 420/1984/20).
Отже, вимоги позивача щодо застосування заходів реагування у сфері пожежної безпеки є обґрунтованими, оскільки на момент розгляду цієї справи відповідачем не надано доказів усунення виявлених перевіркою порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Висновок суду узгоджуються з практикою Верховного суду, викладеною в постанові від 19.09.2024 у справі №280/693/20. 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області та застосувати захід реагування до Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Димер, вул. Бударіна, 9, ЄДРПОУ 25567699 до повного усунення порушень , зазначених в акті від 13.10.2020 №180.
Враховуючи вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки відповідні витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз, позивачем понесені не були, судові витрати у вигляді судового збору стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради про застосування заходів реагування у вигляді зупинення роботи - задовольнити.
Застосувати захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради, розташованої за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Димер, вул. Бударіна, 9, ЄДРПОУ 25567699, шляхом зобов`язання Димерського ліцею №1 Димерської селищної ради зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 13.10.2020 № 180.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.