КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2026 року м. Київ справа №320/47877/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування повідомлення, -

в с т а н о в и в:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві (надалі - позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) (надалі - відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни № 640/7870/21 від 05.08.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;
- зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду № 640/7870/21 від 23.06.2025 року та відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа.
В обґрунтування поданої позовної заяви зазначається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 у справі № 640/7870/21 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «НК Сфера Груп» задоволено та застосовано захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень ТОВ «НК Сфера Груп» шляхом зобов`язання відключити джерела електроживлення та накласти печатки на розподільчі електрощитки приміщень, розташованих за адресою: вул. Зарічна, 1, м. Київ, Дарницький район, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки. На виконання зазначеного судового рішення, Полтавським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист 23.06.2025 № 640/7870/21. З метою виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 по справі № 640/7870/21 позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.07.2025 № 7101-7105/711801 про примусове виконання рішення, проте 13.08.2025 року на адресу Головного управління від Відділу ДВС надійшло повідомлення від 05.08.2025 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Зі змісту вказаного повідомлення вбачається, що підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є пункт 7 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. Позивач вважає, що ні Кодексом цивільного захисту України, ні іншим законодавством не передбачено обов`язку органів ДСНС вживати заходи для забезпечення примусового виконання судового рішення в даних правовідносинах. При цьому обов`язок по примусовому виконанню судових рішень покладено на органи державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". До того ж наявність в позивача функцій контролю за дотриманням суб`єктами господарювання законодавства в сфері протипожежної безпеки, не виключає можливості звернення судового рішення до примусового виконання органами державної виконавчої служби.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/47877/25 передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Представником позивача на виконання вимог ухвали від 01.10.2025 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено належним чином завірені копії додатків до позовної заяви для суду у повному обсязі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
В матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 у справі №640/7870/21 задоволено позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю «НК СФЕРА ГРУП» про застосування заходів реагування. Рішенням постановлено застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «НК СФЕРА ГРУП», (місце знаходження юридичної особи: вул. Олени Теліги, буд. 39-А, кв. 44, м. Київ, 04086, код ЄДРПОУ: 37615212), відключити джерела електроживлення та накласти печатки на розподільчі електрощити приміщень, розташованих за адресою: вул. Зарічна, 1 у Дарницькому районі м. Києві до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки.
23.06.2025 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №640/7870/21 про «Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «НК СФЕРА ГРУП» відключити джерела електроживлення та накласти печатки на розподільчі електрощити приміщень, розташованих за адресою: вул. Зарічна, 1 у Дарницькому районі м. Києві до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки».
Із заявою №7101-7105/711801 від 11.07.2025 про примусове виконання виконавчого листа №640/7870/21, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 23.06.2025, позивач звернувся до відповідача. 
У відповідь на вказану вище заяву головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ)Данилюк Ольгою Борисівною направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.08.2025 на підставі пункту 7 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавчий документ не містить заходів примусового виконання рішення, які підлягають застосуванню відповідно до цього Закону. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України “Про виконавче провадження” від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Абзацом першим частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до пункту 7 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень.
Згідно з частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Згідно з частиною 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Згідно з частиною 2 статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Правові та організаційні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб визначені у Законі України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються: повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).
Частиною 5 статті 4 Закону №877-V передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, врегульовані Кодексом цивільного захисту України, який визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності (далі - КЦЗ України).
Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 67 КЦЗ України (в редакції станом на момент звернення до суду у справі №640/7870/21) до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Згідно з пунктом 48 частини 2 статті 17-1 КЦЗ України (в редакції станом на момент пред`явлення виконавчого листа №640/7870/21 до виконання) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту звертається до адміністративного суду щодо допущення уповноважених посадових осіб до проведення планових або позапланових перевірок (у разі їх недопущення з підстав інших, ніж передбачені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"), а також щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, у разі якщо такі порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з інших підстав, визначених законом
Частинами 1 та 2 статті 68 КЦЗ України визначено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 70 КЦЗ України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації аварій та їх наслідків; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Судом встановлено, що 23.06.2025 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №640/7870/21 про «Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «НК СФЕРА ГРУП» відключити джерела електроживлення та накласти печатки на розподільчі електрощити приміщень, розташованих за адресою: вул. Зарічна, 1 у Дарницькому районі м. Києві до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки».
Із заявою №7101-7105/711801 від 11.07.2025 про примусове виконання виконавчого листа №640/7870/21, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 23.06.2025, позивач звернувся до відповідача. 
У відповідь на вказану вище заяву головним державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ)Данилюк Ольгою Борисівною направлено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 05.08.2025 на підставі пункту 7 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII, оскільки виконавчий документ не містить заходів примусового виконання рішення, які підлягають застосуванню відповідно до цього Закону. 
Так, відповідно пункту 7 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень. 
Відповідно до статті 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
При чому наведений вище перелік не є вичерпним. 
Відповідно до частини 1, 4 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Із аналізу наведених правових норм слідує, що в залежності від змісту зобов`язання до боржника можуть застосовуватися й інші заходи примусового виконання рішення, що забезпечують досягнення мети виконавчого провадження.
Суд зазначає, що повне зупинення експлуатації приміщень є превентивним заходом, який спрямований на запобігання виникнення надзвичайних ситуацій та пов`язаних з ними ризиків завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Мета такого заходу досягається шляхом припинення експлуатації приміщень та заборони доступу до них.
Отже, за рішенням суду, яким повністю або частково зупинено експлуатації приміщень, суб`єкт господарювання, відносно якого вжито таких заходів контролю, зобов`язаний припинити використання приміщень, ознаки яких визначено в рішенні суду.
Таким чином, рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації приміщень установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності/праві користування, що в розумінні статті 10 Закону №1404-VIII є одним із заходів примусового виконання рішення.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 31.07.2019 року у справі №806/2453/17.
Суд також зазначає, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII державний та приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їхній огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.
З урахуванням викладеного, висновок державного виконавця стосовно того, що рішення суду в справі №640/7870/21 не передбачає заходів примусового виконання рішень і щодо неможливості його примусового виконання є помилковим.
Аналіз положень частини 1 статті 8 Закону №877-V у поєднанні з частиною 4 статті 4 цього ж закону, а також положень КЦЗ України дає підстави для висновку, що повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень; спосіб та форми здійснення заходів державного нагляду (контролю), встановлюються виключно законом. 
Водночас Законом №877-V та КЦЗ України на Державну службу України з надзвичайних ситуацій як на орган державного нагляду (контролю) не покладено повноважень щодо практичної реалізації рішень суду, прийнятих за наслідками розгляду позовів про повне або часткове зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.
Таким чином, оскільки виконавчий документ від 23.06.2025 у справі №640/7870/21 повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» (містить заходи примусового виконання), він підлягає примусовому виконанню саме органами Державної виконавчої служби, а не органом державного нагляду (контролю).
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із положеннями статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому, в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Викладене у своїй сукупності вказує на наявність підстав для визнання протиправним та скасування повідомлення головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни від 05.08.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду №640/7870/21, виданого 23.06.2025 року та зобов`язання Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду № 640/7870/21, виданий 23.06.2025 року та відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа. 
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. 
Таким чином, враховуючи відсутність доказів понесення судових витрат суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,суд,
в и р і ш и в:
Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправним та скасування повідомлення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати повідомлення головного державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Данилюк Ольги Борисівни від 05.08.2025 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду №640/7870/21, виданого 23.06.2025 року. 
Зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти до виконання виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду № 640/7870/21, виданий 23.06.2025 року та відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.