Справа № 758/13018/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року        м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді Левицької Я.К.,
за участю секретаря судового засідання Новіцької О.К.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 22035000067866 від 27.06.2018 в розмірі 34 496,08 грн, а також інфляційні втрати в розмірі 652,11 грн та 3% річних в розмірі 107,55 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.06.2018 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 22035000067866. Відповідно до Кредитного договору, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», розміщений на офіційному веб-сайті Банку: https://creditdnepr.com.ua/ та індивідуальної частини, якою є цей Кредитний договір, що разом становлять єдиний Кредитний договір, Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а Клієнт зобов`язується повернути наданий Кредит, сплатити плату за Кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором. Кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з Рахунку, платежі з Рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком Клієнта, що відкритий в Банку. Операції використання ліміту кредитної лінії можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 15.12.2021 згідно умов Договору факторингу № 15/12/21 АТ «Банк Кредит Дніпро» (ЄДРПОУ 14352406) відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 22035000067866 від 27.06.2018 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», а відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» набуто право вимоги до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Цикл Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 34 496,08 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту - 18 429,91 грн, заборгованість по відсотках - 5 436,89 грн, заборгованість по комісії - 10 629,28 грн. 
Оскільки відповідач не виконує своїх зобов`язань за кредитним договором на дату звернення, ТОВ «Цикл Фінанс» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, в сумі 35 255,74 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 18 429, 91 грн; заборгованості по відсоткам - 5 436,89 грн; заборгованості по комісії - 10 629,28 грн; інфляційних втрат - 652,11 грн; 3% річних - 107,55 грн.
Ухвалою суду від 01.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
Після відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Суд направляв на зареєстровану адресу відповідача лист з копією ухвали про відкриття провадження.
Відповідач кореспонденцію суду отримав 28.12.2025 року.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасника справи про її розгляд.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (надалі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак, з гарантій статті 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження.
Суд звертає увагу на те, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу.
Вказане передбачено пунктами 118, 123 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.
Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.
Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за місцем реєстрації), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 27.06.2018 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 22035000067866, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому Договором (пункт 1.1. Кредитного договору).
Відповідно до пункту 1.2. Кредитного договору сторони погодили умови кредитування: сума кредиту - 22 144,19 грн; строк кредитування - 24 місяці; кінцева дата повернення кредиту - 27 червня 2020 року; цільове призначення - на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 3,0% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується: на строкову заборгованість за кредитом - 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0% річних.
Згідно пункту 1.4. договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у ПАТ «Банк Кредит Дніпро».
У розділу 2 договору зазначено, що платежі щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів, далі - обов`язковий платіж. Дати погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 договору.
Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту «Кредит готівкою (Мікро_20), 24 міс» особисто підписані ОСОБА_1 , до яких нею долучено копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.
На підтвердження виконання АТ «Банк Кредит Дніпро» зобов`язання з перерахування відповідачу кредитних коштів за Кредитним договором № 22035000067866 від 27.06.2018, надано копію виписки по особистому рахунку відповідача за період з 27.06.2018 року по 14.12.2021 року, з якої вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» перераховано кредитні кошти на особистий рахунок ОСОБА_1 , як це передбачено умовами кредитного договору.
Відповідно до умов Кредитного договору № 22035000067866 від 27.06.2018 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредиту. Підписавши вказаний кредитний договір відповідач беззастережно підтвердив, що приймає пропозицію АТ «Банк Кредит Фінанс» і згоден з усіма умовами УДБО в повному обсязі, зокрема щодо порядку укладання договорів та умов надання всіх послуг, в тому числі, що можуть бути надані йому в майбутньому (з урахуванням всіх змін та доповнень).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором, за Кредитним договором № 22035000067866 від 27.06.2018 станом на 14.12.2021 загальна сума заборгованості відповідача становить 34 496,08 грн, з яких: 18 429,91 грн - залишок простроченого кредиту, 5 436,89 грн - залишок прострочених відсотків, 10 629,28 грн - залишок прострочених комісій.
Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит обов`язково зазначається порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися).
Відповідно до умов кредитного договору № 22035000067866 від 27.06.2018 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 , сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредиту. Підписавши вказаний кредитний договір відповідач беззастережно підтвердив, що приймає пропозицію АТ «Банк Кредит Дніпро» і згоден з усіма умовами УДБО в повному обсязі, зокрема щодо порядку укладання договорів та умов надання всіх послуг, в тому числі, що можуть бути надані йому в майбутньому (з урахуванням всіх змін та доповнень).
Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строки та умови надання грошових коштів у позику, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах.
15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено договір факторингу № 15/12/21, відповідно до якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами.
Згідно з п. 6.2.2 договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року права вимоги переходять до Фактора з моменту набрання чинності даним Договором та підписання Акту приймання-передачі прав вимоги (Додаток 3), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовної їх заборгованості.
Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги за вказаним Договором факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року, АТ «Банк Кредит Дніпро» 15.12.2021 року передав, а ТОВ «Цикл Фінанс» прийняв права грошових вимог станом на дату підписання сторонами договору згідно з Реєстром боржників.
Згідно з витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу № 15/12/21 від 15 грудня 2021 року, що є Додатком № 1 до договору, сума загальної заборгованості боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № 22035000067866 від 27 червня 2018 року становить 34 496,08 грн та складається: з заборгованості за тілом кредиту у сумі 18 429,91 грн, заборгованості по відсоткам - 5 436,89 грн, заборгованості по комісії - 10 629,28 грн.
Також факт переходу прав вимоги до боржників згідно договору факторингу № 15/12/21 від 15.12.2021 року підтверджується платіжною інструкцією № 3251 від 15.12.2021 року.
Листом за № 2614505266_2282 від 05.06.2025 року ТОВ «Цикл Фінанс» направило ОСОБА_1 вимогу про погашення кредитної заборгованості.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Угода, в якій відбувається заміна однієї зі сторін, є уступкою права вимоги. Факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), у якому відбувається заміна кредитора, є різновидом таких угод. Тобто, факторинг - це комплекс кредитно-фінансових операцій з продажу боргових прав одного підприємства іншому суб`єкту-фактору за плату (Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що факторинг є фінансовою послугою). Фактором можуть виступати банки, інвестиційні та кредитні організації, що мають ліцензію на надання кредитів іншим особам під відсотки. Поняттю продаж боргових прав тотожні поняття «продаж дебіторської заборгованості» та «продаж прав боргових вимог».
Таким чином, факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги), відповідно до ст. 1077 ЦК України, є операцією, у якій одна сторона (фактор) передає (або зобов`язується передати) кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає (або зобов`язується відступити) факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що виконання боржником грошового зобов`язання фінансовому агенту (фактору) звільняє його від виконання зобов`язань перед клієнтом (первісним кредитором) лише у випадку, коли оплата здійснена з дотриманням правил цієї статті, визначених як частиною першою, так і частиною другою.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що до нього, як нового кредитора, перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 22035000067866 від 27.06.2018 у розмірі 34 496,08 грн та складається: з заборгованості за тілом кредиту у сумі 18 429,91 грн, заборгованості по відсоткам - 5 436,89 грн, заборгованості по комісії - 10 629,28 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статі 625 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо, інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, станом на дату звернення до суду враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, заборгованість відповідача становить 34 496,08 грн. При цьому за період з 15.12.2021 по 23.02.2022 року позивачем нараховано інфляційні нарахування у розмірі 652,11 грн та 3% річних у розмірі 107,55 грн, що не суперечить вимогам кредитного договору та чинного на той момент цивільного законодавства.
Вказаний розрахунок заборгованості суд приймає до уваги та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання ОСОБА_1 боргових зобов`язань перед позивачем судом не отримано.
З урахуванням вищенаведеного, перевіривши надані відомості щодо заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитних договорів, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, не спростовані відповідачем.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти разом з відсотками та комісією за надання кредиту вчасно не повернув, наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «Цикл Фінанс» всієї суми заборгованості, розмір якої підтверджено позивачем та відповідачем не спростовано, а саме заборгованості у загальному розмірі 35 255,74 грн.
Щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.
У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн, які він поніс у зв`язку з розглядом справи.
Сплата позивачем судового збору в сумі 2 422,40 грн при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією № 13101 від 15.08.2025. 
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Згідно з приписами частини 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін - пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Приймаючи до уваги наведене, виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд доходить висновку про неспівмірність заявленого до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн із позовними вимогами та вважає вірним часткове стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат - у розмірі 2 500,00 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354-355  ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 22035000067866 від 27.06.2018 року в розмірі 34 496 (тридцять чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) грн 08 коп., інфляційні втрати у розмірі 652 (шістсот п`ятдесят дві) грн 11 коп. та 3% річних у розмірі 107 (сто сім) грн 55 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», місцезнаходження: 04112, місто Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, будинок 8, код ЄДРПОУ 43453613;
відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Я.К. Левицька